ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7430/22                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 серпня 2023 року                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 13.04.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 469-ОС від 16.09.2022 в частині призупинення військової служби за контрактом, виплати усіх видів грошового забезпечення та вважати таким, що не виконують (не несуть) обов`язки військової служби з 05.04.2022.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року закрито провадження у справі на підставі п. 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідачем, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень самостійно.
Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржуваний в рамках даної справи наказ винесено правомірно, тоді як продовження військової служби позивача та дії контракту здійснено у зв`язку із тим, що обставини які обумовили призупинення служби відпали. З огляду на викладене, апелянт вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 
В судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим, судом апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
У відповідності до приписів частини другої статті 309 КАС України судом постановлено ухвалу про продовження апеляційного розгляду даної справи.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 469-ОС від 16.09.2022 призупинено військову службу за контрактом ОСОБА_1 , а також виплату усіх видів забезпечення та вирішення вважати позивачку такою, що не виконує військову службу з 05.04.2022 року. 
ОСОБА_1 24.10.2022 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
В подальшому, на підставі постанови про закриття кримінального провадження від 21.11.2022, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42022052120000126 від 05.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.03.2023 №207-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 з 05.04.2022 продовжено військову службу та дію контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, поновлено на посаді та всіх видах забезпечення. Також зараховано до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії строк призупинення військової служби.
Пунктом 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, зокрема щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Саме винесення наказу 23.03.2023 №207-ОС «Про особовий склад» слугувало підставою для закриття провадження по справі. 
Ухвала суду в частині закриття провадження у справі апелянтом не оскаржується, що ж стосовно стягнення з останнього витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне. 
Як вірно зауважено судом першої інстанції, частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до ч. 6 ст. 143 КАС України у випадку постановляння ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).
Колегія суддів зазначає, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.134 КАС, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що в підтвердження понесених витрат позивачем до матеріалів справи додано кою договору про надання правової допомоги від 21.09.2022 укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Кушнеренко та партнери» Відповідно до умов вказаного договору, гонорар обчислюється виходячи з фактичних затрат робочого часу адвоката на надання правової допомоги у справі, складання документів та становить 10 000,00 грн.
Крім того, надано копію акту виконаних робіт від 20.10.2022 року та квитанцію до прибуткового ордеру №150 від 21.09.2022 
При цьому, стягуючи витрати на праву допомогу суд задовольнив заяву в частині стягнення з відповідача таких в розмірі 7000,00 грн, оскільки в інший частині прийшов до переконання, що надані послуги не відносяться до правової допомоги, а також застосовано принцип співмірності витрат на правову допомогу із наданими послугами.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за рішенням суду та вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.
При цьому, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо правомірності оскаржуваного в рамках даної справи наказу. 
Вказана обставина не може бути вирішена в рамках даного провадження, оскільки апелянтом не заперечується закриття провадження у даній справі саме з підстав встановлених п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. 
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
          
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	О. О. Беспалов	
Суддя 	     В. Ю. Ключкович	
Суддя	                   А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 10.08.2023)