ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6089/23 Справа № 183/4802/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року в цивільній справі номер 183/4802/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – передано за підсудністю на розгляд Чигиринського районного суду Черкаської області.
Із вказаною ухвалою не погодилась позивачка ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила cкасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року у справі №183/4802/23, застосувати правила альтернативної підсудності та направити справу для продовження розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
На утриманні позивачки знаходяться троє неповнолітніх дітей (2014, 2016 та 2021 років народження, адреса їх реєстрації – м. Новомосковськ), отже вона не має змоги виїжджати до місця реєстрації відповідача.
Між позивачкою та відповідачем було досягнуто згоди щодо розгляду позовної заяви за місцем її реєстрації.
Крім того, відповідач не мешкає за місцем реєстрації, та фактично проживає в Новомосковську.
Від відповідача ОСОБА_2 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в квітні 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 2-2зв.).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 12.10.2013 року (а.с. 3).
Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Як вбачається зі свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 позивачка та відповідач є батьками 3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6, 7, 8).
Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).
Передаючи справу за підсудністю на розгляд Чигиринському районному суду Черкаської області, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в позовній заяві не просив застосувати правила альтернативної підсудності, до позовної заяви не надала доказів на підтвердження можливості застосування судом підсудності за вибором позивача, а також з того, що відповідач зареєстрований в с. Рацеве Черкаського району Черкаської області.
Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Положеннями статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з частиною 2 статті 28 ЦПК позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Із системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість для позивачки звернутися до суду за правилами загальної підсудності (за місцем реєстрації відповідача), альтернативна підсудність надає їй можливість також звернутися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу можливість для позивачки обрати один із двох чи більше судів.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу.
Як вбачається зі свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 позивачка та відповідач є батьками 3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Діти подружжя зареєстровані та проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19, 20, 21).
До апеляційної скарги позивачкою додано заяву відповідача ОСОБА_2 про те, що між ним та позивачкою досягнуто згоди щодо місця подання заяви та розгляду справи в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області. Відповідач фактично проживає в м. Новомосковську та не має змоги виїжджати до місця своєї реєстрації, а на утриманні позивачки знаходяться троє неповнолітніх дітей, тому позивачка теж не має змоги виїжджати до місця реєстрації відповідача (а.с. 17).
За таких обставин, ОСОБА_1 має право скористатися положеннями частини другої статті 28 ЦПК України, яка надає їй можливість звернутися з позовом за місцем її проживання, тобто саме до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської. Посилання суду на те, що позивачка не заявляла клопотання про застосування альтернативної підсудності та зобов`язана звернутися для розгляду спору до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є помилковим, оскільки не ґрунтуються на нормах процесуального права.
Право вибору належить саме позивачці, оскільки на її утриманні перебувають неповнолітні діти, чим позивачка ОСОБА_1 і скористалась, звернувшись саме до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу. 
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Відповідно до вимог статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для її скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: