Ухвала 
 
28 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 461/1248/22
 
провадження № 61-10835ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,               Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чліянц Антоніною Арамівною, на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
23 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.
 
18 березня 2022 року Галицьким районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.
 
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу - судового наказу Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2022 року у справі № 461/1248/22 про стягнення з нього на користь  ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.
 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду                                  від 15 червня 2023 року, у задоволенні заяви  ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
 
У липні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чліянц А. А., на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, в якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та визнати судовий наказ Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2022 року у справі                         № 461/1248/22 таким, що не підлягає виконанню.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження                       у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією                         з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року            у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18).
 
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову                                    у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                     у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд            у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чліянц Антоніною Арамівною, на ухвалу Галицького районного суду м. Львова              від 13 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду                                від 15 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник