П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 400/332/23	

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Шевчук О.А., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо виплаті разової грошової допомоги до 5 травня у  2020, 2021 та 2022 роках, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня у 2020, 2021 та 2022 роках, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої частини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, зокрема, на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі – Закон №3551-XII).
Так, відповідно до частини 5 статті 12 Закону №3551-XII щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. 
Однак, відповідач виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснює у значно меншому розмірі, аніж визначено Законом №3551-ХІІ. 
На думку позивача, бездіяльність відповідача порушує його право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність про нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році в розмірі меншому, ніж передбачено  Законом №3551-XII та зобов`язання здійснити такі виплати, -  повернуто позивачу, з огляду на пропуск строку звернення до суду. 

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 – задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, встановленому частиною 5 статті 12 Закону №3551-XII.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2021 рік, відповідно до частини 5 статті 12 Закону №3551-XII у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, покликаючись на висновки  Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 дійшов висновку, що разова грошова допомога до 5 травняу 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій в розмірі, встановленому Законом №3551-XII, а саме в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.
Суд визначив, що разова грошова допомога до 5 травня є доходом та власністю (матеріальним інтересом), захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, суд акцентував увагу на тому, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою.
Разом з цим, відмовляючи у задоволені позовних вимог за 2022 рік, суд з огляду на положення частини 2 статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, частини 7 статті 20 та абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, визначив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених Постановою №540.
Суд зазначив, що позивач не позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня її у розмірі, встановленому Постановою №540, у зв`язку з чим визнав позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині відмови у задоволенні вимог за 2022 рік скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково залишив поза увагою положення статей 17, 65 Конституції України, згідно яких громадяни, які захищають державу, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, що покладає на державу обов`язок надати таким особам та членам їх сімей особливий статус та забезпечити їх додатковими гарантіями соціального захисту як під час проходження військової служби так і після її закінчення.
Також, на думку скаржника, суд першої інстанції під час ухвалення рішення, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20 та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, згідно яких виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік має бути проведена на рівні, що передбачається Законом №3551-XII.

Відповідачі своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, у зв`язку з чим має право на пільги встановлені законодавством України для учасників бойових дій, зокрема на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.
У 2021 році позивачу виплачена вказана допомога в розмірі 1491 грн., а у 2022 році, за твердженням позивача, взагалі не була виплачена щорічна разова грошова допомога, як учаснику бойових дій.
21.09.2022 позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради  із заявою щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема, за 2021-2022 роки як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
 Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради листом від 04.10.2022 на звернення позивача повідомило, що виплата разової грошової допомоги: до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій здійснена у сумі 1491 грн. відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 за №325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань».
Також повідомлено, що у 2022 році виплата допомоги, як учаснику бойових дій, здійснюється у сумі 1491 грн., відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 за №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань». 
Стосовно виплати грошової допомоги у 2022 році, відповідач повідомив, що 14.06.2022 платіжним дорученням №890 допомога перерахована на рахунок Військової частини НОМЕР_1 та в списках на такі виплат ОСОБА_2 значиться.
Позивач, вважаючи протиправною виплату допомоги у розмірі меншому ніж встановлено законодавством, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Ключовим питанням у цій справі є питання визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, передбаченої нормами статей 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( Закон №3551-XII).

Подібні правовідносини неодноразово були предметом розгляду Верховного Суду.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2023 у справі № 560/8064/22 відступив від висновку щодо застосування положень статті 13 Закону № 3551-XII, частини другої статті 20 Закону № 389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та Порядку № 540 у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №580/2869/22, відповідно до якого правомірним є нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному Порядком № 540, та сформулював наступний висновок:
« 1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей;
(2)  Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону № 3551-ХІІ;
(3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону № 3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій;
(4) Уряд в додатку до Порядку № 540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта Кабінету Міністрів України положенням Закону № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році;
(5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ  у редакції Закону № 367-ХІV, у таких розмірах:
I групи - десять мінімальних пенсій за віком;
II групи - вісім мінімальних пенсій за віком;
III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, Судова палата виходить із того, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону № 3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.»

Колегія суддів вважає, що наведені висновки мають бути застосовані також і до правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі, оскільки такий висновок також стосується і права позивача на виплату разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, яка передбачена положеннями статті 12 Закону №3551-ХІІ.
Відповідно до статті 12 Закону № 3551-ХІІ щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Застосовуючи наведені вище висновки Верховного Суду, колегія суддів враховує,  що на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 12 Закону № 3551-XII та Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, тому для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правовідносини у даній адміністративній справі є подібними правовідносинам у справі № 560/8064/22, в якій Верховний Суд вирішив відступити від попереднього правового висновку щодо вирішення спору, що стосується питання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році.
Таким чином правові висновки, сформульовані Верховним Судом у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 мають бути враховані судом апеляційної інстанції при вирішенні даної справи, предмет спору якої є подібним предмету спору у справі №560/8064/22.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції, яке ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.
Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні вимог про виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2022 рік – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 у вказаній частині – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради у виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В іншій частині Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                                           О. А. Шевчук

суддя                                                                                           Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.09.2023.