ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

26 липня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/4998/22
Головуючий у першій інстанції – Шевченко  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/956/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Шарапової О.Л. 
суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,
секретар: Шапко В.М.
Сторони:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газові автомобільні заправки».
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газові автомобільні заправки».
Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2023 року, суддя Шевченко І.М., повний текст рішення складено 10 травня 2023 року.
                                        В С Т А Н О В И В:
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Газові автомобільні заправки», в якому просить стягнути з останнього 12 173,48 грн заборгованості із нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період липень – серпень 2021 року, 15 0916,80 грн компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 13 серпня 2021 року по 16 грудня 2022 року. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 29 грудня 2018 року по 12 серпня 2021 року він працював наповнювачем балонів у ТОВ «Газові автомобільні заправки». При звільненні з ним не було проведено повного розрахунку із заробітної плати.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2023 року задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Газові автомобільні заправки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 809 гривень 04 копійок. У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі ТОВ «Газові автомобільні заправки» просить оскаржуване рішення в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку змінити, зменшивши розмір стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 55 809 грн 04 коп до 4 000 грн.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах, що необхідно виходити із принципів співмірності, пропорційності, розумності та справедливості та стягнув середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 55 809,04 грн в той час коли заборгованість із заробітної плати складала всього 9 705,86 грн і дана сума компенсації очевидно є не співвісною.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що при розгляді справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали  справи  та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні  позовних вимог щодо стягнення заборгованості із заробітної плати не оскаржується.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 29 грудня 2018 року по 12 серпня 2021 року працював на посаді наповнювача балонів ТОВ «Газові автомобільні заправки». 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звільнено за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно з наказом № 36/1 (а.с.5).
Згідно з відомостями з реєстру застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-7) сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 у липні 2021 року становила 8173,02 грн, у серпні 2021 року – 7970,46 грн (а.с.6-7).
Відповідно до платіжних інструкцій АТ «СЕНС БАНК» № 16504582225 та № 1650458300 від 20 березня 2023 року на суму 3289,64 грн та 6416,22 грн, відповідач виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати в загальному розмірі 9705,86 грн (а.с.33, 34). Вказані обставини в ході розгляду справи не оспорювалися.
Відповідно до довідки ТОВ «ГАЗ» № 1 від 27.03.2023 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 303,31 грн (а.с.36).
За змістом ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.
Частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час розгляду справи відповідач сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, але з відповідача на користь позивача підлягає стягненню  середній заробіток за час затримки розрахунку, суд першої інстанції виходив з того, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 55 809,04 грн. 
Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Слід мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.
Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності  колегія апеляційного суду доходить висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, підлягає зменшенню  розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, до 28 000 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                       П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові автомобільні заправки» - задовольнити частково.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2023 року – змінити, зменшивши розмір стягнутого  середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 28 000 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча:                                                           Судді: