Справа № 127/12102/23 
Провадження № 33/801/732/2023
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., з участю секретаря судового засідання Собцевої А.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 23 квітня 2023 року о 17 год. 15 хв в м. Вінниця на Тиврівському шосе, 1, керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по нерегульованому перехресті, де організовано круговий рух, позначений дорожнім знаком 4.10, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , що вже рухався по колу, під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Суд першої інстанції дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 пункту 16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність статтею 124 КпАП України.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року та закрити провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції не здійснив належної оцінки фактичних даних з матеріалів справи, неповно дослідив всі обставини справи, що призвело до незаконного рішення. Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги, що дорожньо-транспортна подія трапилася тоді, коли обоє її учасники вже перебували на перехресті, де організовано круговий рух, і мали керуватися не пунктом 16.12, а пунктом 10.5 ПДР України. Незважаючи на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, неповноту і неправильність матеріалів справи, судом першої інстанції не було призначено судову автотехнічну експертизу за клопотанням ОСОБА_4 , а натомість розглянуто справу за наявними в ній матеріалами. 
В судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисник – адвокат Зарубін О.О. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. ОСОБА_4 підтвердила свої пояснення, надані в суді першої інстанції, а також висновок автотехнічної експертизи, проведеної за заявою її захисника експертною установою в зв`язку з не призначенням такої експертизи судом першої інстанції. Наполягає на тому, що зіткнення транспортних засобів відбулося на правій смузі кола в зв`язку з тим, що водій «Volkswagen Tuareg» здійснив маневр повороту праворуч не увімкнувши відповідний покажчик повороту і не пропустивши її.
Представники потерпілої юридичної особи - Вінницького ННВП Комплекс-1 – адвокати Жуков В.П. та Когутницький В.М., потерпілий ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечували, вважають постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою. 
Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, а також додатково надані апеляційному суду докази, які мають значення для правильного її вирішення, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 124 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Отже для встановлення наявності об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення необхідно встановити порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, конкретних положень Правил дорожнього руху України, що призвели до відповідних матеріальних наслідків, тобто перебувають з ними в причинно-наслідковому зв`язку. 
Свої висновки щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене статтею 124 КпАП України суд першої інстанції обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями обох учасників події, в тому числі письмовими, показами свідків, а також висновком експертного дослідження, проведеного за заявою генерального директора Вінницького ННВО Комплекс-1.
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції і виснував про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, що передбачене статтею 124 КпАП України з таких підстав.
В своїх письмових поясненнях відразу після події, а також як в суді першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_4 послідовно стверджувала про те, що 23 квітня 2023 року вона рухалася автомобілем Шкода Фабія, номерний знак НОМЕР_3 з м. Вінниця в сторону села Лука-Мелешківська по Тиврівському шосе в правій смузі руху та з приблизною швидкістю 50 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя з круговим рухом (вул. Хресна, Тиврівське шосе) вона побачила автомобіль Фольксваген Туареґ, який рухався по кругу в крайній лівій (внутрішній) смузі руху зі сторони АЗС «ANP». Пригальмувавши, вона надала йому перевагу в русі і думала, що він поїде в сторону Лука-Мелешківської або по колу далі. Але раптово перед її машиною він змінив свою траєкторію руху різко вправо, без покажчика повороту. Вона почала гальмувати і взяла трохи правіше, проте зіткнення все одно відбулося. Зіткнення відбулося її передньою лівою стороною в його задню праву сторону. Від зіткнення його автомобіль розвернуло на 180 градусів і перекинуло набік на в`їзд у вулицю Хресна. 
Свідок ОСОБА_5 (матір ОСОБА_4 ), яка перебувала в автомобілі Шкода Фабія на передньому пасажирському сидінні, апеляційному суду показала, що під`їжджаючи до перехрестя з круговим рухом ОСОБА_4 зменшила швидкість руху, але в зв`язку з тим, що вона рухалася в правій смузі руху, а автомобіль Фольксваген Туарег – в лівій, по внутрішньому колу, повністю не зупиняла авто. В момент, коли вони вже виїхали на коло, водій Фольксваген Туареґ різко повернув праворуч і екстрене гальмування, яке застосувала її дочка, результату не дало, сталося зіткнення. 
В свою чергу ОСОБА_3 пояснював, що 23 квітня 2023 року він їхав автомобілем Фольксваген Туареґ , державний номер НОМЕР_2 й рухався ділянкою дороги з круговим рухом в напрямку кладовища, перебував на головній дорозі згідно дорожньої розмітки, а водій автомобіля Шкода Фабія, державний номер НОМЕР_1 зі сторони м. Вінниці знехтував правилами дорожнього руху і вдарив машину Фольксваген Туареґ, в результаті чого машина перевернулася. На думку ОСОБА_3 водій автомобіля Шкода Фабія знехтував дорожнім знаком дати дорогу. 
На уточнююче запитання ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно рухався по внутрішній смузі перехрестя з круговим рухом, тобто по головній дорозі з увімкнутим лівим покажчиком повороту. В момент, коли вирівняв кермо, покажчик поворотів автоматично вимкнувся, і він увімкнув правий поворот, так як повертав на вул. Хресну. 
Зі схеми ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, дійсно вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на проїзній частині, на якій організовано круговий рух транспортних засобів. На схемі ДТП в напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 розташовані дорожні знаки 4.10 «Круговий рух» та дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» ПДР України.
Разом з тим, зазначена схема навіть приблизно не відображає конфігурацію перехрестя з круговим рухом, на якій сталася ДТП, й не відповідає схемі організації дорожнього руху на автомобільній дорозі Т-02-12 Вінниця-Шпиків-Комаргород в районі кільцевої розв`язки, 4+470 та на підходах до неї, що надані апеляційному суду як особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і потерпілим. Зокрема, на схемі ДТП не відображено таку істотну для правильного вирішення даної справи обставину, як кількість смух руху по колу, тоді як на схемі організації дорожнього руху і в натурі (на місцевості) їх дві.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_3 незалежно один від одного (на різних примірниках схеми організації дорожнього руху) чітко вказали місце зіткнення транспортних засобів, і воно перебуває в межах правої (зовнішньої) смуги руху по колу.
Крім того, всупереч вимогам пункту 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, на схемі місця ДТП графічно не відображені та не зафіксовані: сліди гальмівного шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїзної частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобі із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів, ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки (відображено частково) тощо. 
З огляду на зазначені обставини справи 31.05.2023 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявлено клопотання про призначення по справі судової автотехнічної-транспортно-трасологічної експертизи з питаннями, які мають значення для правильного її вирішення, яке не було вирішено судом першої інстанції в порядку статті 273 КпАП України.
Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи в адміністративній справі № 4409/23-21від 27.07.2023, проведеної експертом ОСОБА_6 за заявою сторони захисту, зіткнення автомобілів, що приймали участь у ДТП, відбулось у правій смузі руху по напрямку на с. Лука Мелешківська (смуга руху ТЗ Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 ). 
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 повинен був керуватись технічними нормами вимог пункту 16.12, дорожнього знаку 2.1, лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.13 Правил дорожнього руху, в разі початку руху іншого ТЗ на смугу руху Skoda - п. 12.3 Правил дорожнього руху України. 
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля Volkswagen Tuareg д.н.з. НОМЕР_2 на час початку розвитку події ДТП рухався по перехрестю з круговим рухом у лівій смузі руху та почав виконувати маневр повороту праворуч з лівої смуги руху, перетинаючи праву смугу руху, яка позначена відповідною розміткою на перехресті, тому водій повинен був керуватись технічними норами вимог п. п. 11.1, 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній ситуації можливість попередження події даної ДТП забезпечувалася виконанням водієм автомобіля Volkswagen Tuareg д.н.з. НОМЕР_2 технічних вимог п. 11.1, 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, а в діях водія Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається.
В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 невідповідностей технічним нормам вимог п. 16.12, дорожнього знаку 2.1, лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.13. Правил дорожнього руху України, як таких, що знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається. З технічної точки зору, причиною виникнення події даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля Volkswagen Tuareg д.н.з. НОМЕР_2 технічним вимогам норм вимог п. 10.5 Правил дорожнього руху по причинам, вказаним у дослідницькій частині.
Даний висновок експерта є чітким і повним, вихідні дані для нього відповідають встановленим судом обставинам справи і дослідницькій частині висновку, а тому приймається до уваги апеляційним судом.
Натомість суд першої інстанції прийняв до уваги висновок експертного дослідження № ЕД-19-23/333396-ІТ від 20.06.2023, який висновком експертизи не є, при проведенні дослідження використовувалася схема ДТП, яка не відповідає схемі організації дорожнього руху на відповідній ділянці дороги, а у вихідних даних не взято до уваги пояснення водіїв про те, як саме вони рухалися на перехресті з круговим рухом. 
З досліджених судом апеляційної інстанції пояснень сторін і показів свідків, письмових доказів у справі і висновку експерта випливає, що в динаміці виникнення даної ДТП дійсно необхідно виділяти два етапи: перший розпочався в момент під`їзду автомобіля Шкода Фабія під керуванням ОСОБА_4 до перехрестя, на якому організований круговий рух, і закінчився в момент, коли вона в`їхала на це перехрестя; другий розпочався в момент, коли обидва автомобілі перебували на перехресті, де організовано рух по колу, і водій автомобіля Фольксваген Туареґ розпочав маневр повороту праворуч з лівої (внутрішньої) смуги руху й створив таким чином перешкоду й небезпеку для руху водія автомобіля Шкода Фабія, яка в цей час рухалася правою смугою.
На першому етапі водій автомобіля Шкода Фабія ОСОБА_4 дійсно мала керуватися вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», горизонтальної дорожньої розмітки 1.13, яка позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуваною дорогою, а також п. 16.12, відповідно до якого перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу. Зазначені вимоги ПДР нею були дотримані, так як рухаючись в правій смузі, її автомобіль не становив перешкоди чи небезпеки для руху для транспортного засобу, що рухався по лівій (внутрішній) смузі руху по колу. 
Проте надалі, на другому етапі дорожньої ситуації, що виникла, обидва автомобілі вже знаходилися на колі, рухалися в паралельних смугах, і водій автомобіля Фольксваген Туареґ мав керуватися вимогами п. 11.1 щодо розташування транспортного засобу в межах своєї смуги, пункту 10.1 щодо обов`язку перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку рух водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також пункту 10.5 про те, що виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч. 
Пояснення водія ОСОБА_3 про те, що маневр повороту праворуч він виконував з увімкнутим покажчиком повороту (правим) є технічно неспроможними, так як з його ж слів, він увімкнув його після того, як автоматично відімкнувся покажчик повороту ліворуч, а у сучасних автомобілях це відбувається при вирівнюванні керма, що в свою чергу при русі по колу означає сходження з траєкторії заокруглення і по суті вже є маневром повороту праворуч. 
Апеляційний суд відхиляє також посилання представників потерпілих на те, що зіткнення не відбулося б, якби водій ОСОБА_4 не змістилася праворуч уникаючи його, так як незважаючи на деяке зміщення траєкторії руху автомобіля Шкода Фабія праворуч, зіткнення все одно відбулося в межах смуги його руху. 
Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.
Керуючись статтями 282, 294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, Суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 127/12102/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України, - закрити. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        І.М. Стадник