Ухвала
09 серпня 2023 року 
м. Київ 
справа № 520/5968/17
провадження № 61-9673ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня
2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання припиненим права власності у зв`язку із знищенням нерухомого майна, 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Водолій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання припиненим права власності у зв`язку із знищенням нерухомого майна.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року, з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненим право власності ТОВ «Водолій» на 26/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_2 , що належить йому згідно з договором
купівлі-продажу від 03 квітня 2001 року серії АВР, № 782773, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2878, зареєстрованим 04 квітня 2001 року
КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» за № 676, стр. 179 
кн. 11 неж., у зв`язку із знищенням. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Водолій» залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу
ТОВ «Водолій» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Водолій» залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року залишено без змін.
26 червня 2023 року ТОВ «Водолій» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не порушено.
Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2023 року касаційну скаргу було залишено без руху для усунення зазначених недоліків.
Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано. 
ТОВ «Водолій» порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Одеського апеляційного суду 
від 16 травня 2023 року отримано через особистий кабінет підсистеми Електронний суд 25 травня 2023 року.
Ураховуючи наведені вище обставини, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску ТОВ «Водолій»  процесуального строку слід визнати поважними, у зв`язку із чим клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а відповідний процесуальний строк - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 
2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі 
№ 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 708/254/18, від 26 червня 2019 року у справі № 334/16303/15-ц, від 01 серпня 2019 року у справі 
№ 915/406/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 272/62/15-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 761/310/17, від 18 листопада 2020 року у справі 
№ 04/5026/803/2012, від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19, 
від 25 березня 2021 року у справі № 588/249/20, від 14 квітня 2021 року у справі № 520/17947/18 (пункт 1 частини другої  статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки, необґрунтовано відхилили клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ТОВ «Водолій» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, після усунення недоліків, відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
ТОВ «Водолій» заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року на час розгляду справи судом касаційної інстанції.
Клопотання аргументовано тим, що виконання оскаржуваних судових рішень призведе до закриття розділу та реєстраційної справи стосовно державної реєстрації об`єкта нерухомості, яким володіє на праві власності ТОВ «Водолій», а також ускладнить заявнику умови поновлення такого розділу та реєстраційної справи.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Наведені в клопотанні ТОВ «Водолій» аргументи не дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, які по суті вирішення спору не підлягають примусовому виконанню, а відтак клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Водолій» строк на касаційне оскарженнярішення Київського районного суду м. Одеси 
від 25 травня 2018 року та постановиОдеського апеляційного суду 
від 16 травня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання припиненим права власності у зв`язку із знищенням нерухомого майна, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 16 травня 2023 року.
Витребувати із Київського районного суду м. Одеси цивільну справу 
№ 520/5968/17.
У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій» про зупинення виконання рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 25 травня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду 
від 16 травня 2023 року до закінчення касаційного провадження відмовити. 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 30 серпня 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих документів всім учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                        Є. В. Синельников
                                                                                                                     О. М. Осіян
                                                                                                                     В. В. Шипович