Справа № 461/2660/23                                Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д. 
Провадження № 33/811/965/23                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

04 серпня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю адвоката Вівчарівського Володимира Петровича, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вівчарівського Володимира Петровича на постанову Галицького районного суду міста Львова від 13 червня 2023 року, 

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536,80 гривень судового збору. 
Відповідно до вищезазначеної постанови, 08.04.2023 року близько 01 год. 57 хв. громадянин України ОСОБА_1 , прямував у приватну поїздку з України до Польщі через митний пост «Мостиська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» транспортним засобом «Skoda Superb», р.н. НОМЕР_1 , в якості пасажира. 
Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянин України ОСОБА_1 08.06.2022 року о 02:42:02 год. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб марки BMW Х5». р.н. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів»
Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), транспортний засіб марки BMW Х5». р.н. НОМЕР_2 , з митної території України, станом на 10.04.2023 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.
Документів про аварію або дії обставин непереборної сили громадянин не надав. З повідомленням до митних органів не звертався. 
Не погоджуючись із рішенням суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Вівчарівський Володимир Петрович подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.6 ст. 481 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суддя допустив однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки.
Вважає, що розгляд справи був необ`єктивним та упередженим, викладені в постанові висновки судді щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає, що ОСОБА_1 не планував у найближчому майбутньому проживати в Україні і після припинення дії воєнного стану бажає повернутись на проживання до Німеччини, тому придбаний ним в країні проживання автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який придбався для використання в Німеччині, був тимчасово ввезений на митну територію України від зобов`язання про зворотне вивезення такого.
Вважає, що розмитнення цього автомобіля для ОСОБА_1 позбавлене здорового глузду, суперечить його виявленню та меті придбання. 
Зазначає, що в силу прийняття рішень законодавчого та нормативно-правового характеру, обов`язкових для виконання, ОСОБА_1 не може вивезти з митної території України транспортний засіб BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку із введенням воєнного стану, що є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), дія яких підтверджується листом Торгово-промислової палати №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року. 
Звертає увагу, що не вивезення в строк транспортного засобу зумовлено дією обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) в контексті вимог Митного кодексу України, а тому дії ОСОБА_1 не можуть містити ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Вівчарівського В.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, виступ представника митниці Зирянова О.Ю. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до закону та положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, висновки суду, що викладаються у постанові, в силу вимог ст. 283 КУпАП повинні ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, та підтверджуватися не лише належними, допустимими доказами, але й у своїй сукупності та взаємозв`язку незаперечними та достатніми доказами.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні «Надточій проти України» Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що «положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції».
Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 митним органом ставиться у провину порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб
Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Отже, зазначені норми чітко визначають умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.
Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямованих проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожнього руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини події.
Окрім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року N 657, обставин непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.
Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан. У подальшому період воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено.
Відповідно до Листа Торгово-промислової палати України від 31 липня 2023 року № 19-08-16/774 ( сертифікат №4600-23-3446) Регламенту засвічення Торгово-промисловою палатою в Україні та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставини (обставини непереборної сили), затвердженого рішенням ТПП України від 18.12.2014 року №44 (5), із змінами та доповненнями, засвідчено форс-мажорні обставини ( непереборної сили): військова агресія Російської Федерації, що стало підставою введення воєнного стану, загальна військова мобілізація, обмеження виїзду за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років фізичній особі ОСОБА_1 , які унеможливили його виконання в зазначений термін. 
Зазначені обставини свідчать про неможливість вивезення транспортного засобу за межі території України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, у тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, не підтверджуються зібраними у справі доказами.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вівчарівського Володимира Петровича задоволити. 
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.481 МК України – скасувати.
Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.