ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 вересня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 199/2355/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,    Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2023 року в адміністративній справі №199/2355/23 (суддя у 1 інстанції Подорець О.Б.) за позовом ОСОБА_1  до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулася з позовом до суду, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАС №6665351 від 11.03.2023 у відношенні до нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1  ст. 122 КУпАП. 
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2023 року позов задоволено.  Постанову інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Абдулкеримова Ізраіль Алієвича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1  по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6665351 від 11.03.2023 року скасовано. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 50 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції
подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи наявні докази щодо інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення.  
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції,  що  11.03.2023  року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Абдулкеримовим Ізраілем Алієвичем було винесено постанову серії ЕАС 6665351, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Зі спірної постанови слідує, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив  п.15.9.«г» ПДР  України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, відповідно до  п.15.9.«г» ПДР  України №1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами) зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Згідно  п. 1.10 Правил дорожнього руху:
-автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);
-зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);
-край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;
-стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;
-пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1-5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч;
-проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;
-узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней).
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених  ст. 255 цього Кодексу.
Слід зазначити, що відеозапис на оптичному DVD-R диску не містить доказової інформації про порушення позивачем  п. 15.9.«г» Правил дорожнього руху, видно що позивач здійснив зупинку транспортного засобу саме на узбіччі.
При цьому сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення об`єктивної сторони правопорушення. Така постанова, по своїй правовій природі, є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги рапорти Інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пайос О., заступника взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП Кравець Б., поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП Дьяченко М., інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП Абдулкеримова І., оскільки рапорт, оскільки рапорт є внутрішнім документом правоохоронного органу та не є поясненнями цієї особи по справі.
За таких обставин в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2023 року в адміністративній справі №199/2355/23 - залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2023 року в адміністративній справі №199/2355/23 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до  ст. 328 КАС України  касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко