Номер провадження: 33/813/1299/23
Номер справи місцевого суду: 522/8705/23 
Головуючий у першій інстанції Косіцина В. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року                                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Янковської Ю.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 15 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановив:
Короткий зміст судового рішення
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 15.06.2023 визнано ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, звільнено від сплати судового збору (а.с.26-27).
ОСОБА_1 визнано винним у вчинені військового адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП, яке полягало в тому, що він 30.04.2023 близько 14.00 год., знаходячись біля н.п. Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області, будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за мобілізацією та проходячи її у в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, перебував в стані алкогольного сп`яніння, зокрема роздруківкою тесту №687 та актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних приладів від 30.04.2023 встановлена концентрація алкоголю на рівні 0,33 ‰.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції правил підсудності, просив скасувати постанову та надіслати матеріали справи на новий розгляд до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.
Скарга обґрунтована тим, що Приморський районний суд м.Одеси взагалі не мав права розглядати справу, оскільки правопорушення було вчинено як військовослужбовцем в населеному пункті Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області, тому у відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП дану справу повинен був розглядати Великоолександрівський районний суд Херсонської області, з огляду на рішення ВРП від 30.05.2023 за № 566/0/15-23, яким змінена територіальна підсудність справ Бериславського районного суду Херсонської області на Великоолександрівський районний суд Херсонської області. Розглядаючи справу, Приморський районний суд м.Одеси не взяв до уваги його ( ОСОБА_1 ) заперечення на протокол, не надіслав справу на розгляд до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучі належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення від 10.07.2023, не з`явився, будь-яких клопотань суду щодо розгляду справи не надавав.
Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з огляду на таке.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).   
За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
При встановлених обставинах, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Доводи апеляційної скарги щодо непідсудності справи Приморському районному суду м.Одеси не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. 
Так, встановлено, що матеріали справи надійшли до Приморського районного суду м.Одеси - 04 травня 2023 року, що підтверджується штампом суду на супрувідному листі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.05.2023 (а.с.14).
В той же день протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду (а.с.15).
Справа розглянута судом 15 червня 2023 року (а.с.26-27).
За положеннями ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Місце вчинення правопорушення у даній справі - н.п.Нововоронцовка Береславського району Херсонської області. 
Розпорядженням Голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26.09.2022 за №52) з 03.10.2022 року змінено територіальну підсудність справ Бериславського районного суду Херсонської області на Приморський районний суд м.Одеси.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.01.2023 за №2 «Про відновлення роботи та зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» змінено з 01.02.2023 територіальну підсудність, зокрема підсудність Бериславського районного суду Херсонської області змінено на Великоолександрівський районний суд Херсонської області.
Разом з тим, рішеннями Вищої ради правосуддя від 31.01.2023 за №10/0/15-23, від 28.02.2023 за №161/0/15-23, від 30.03.2023 № 282/0/15-23, від 27.04.2023 №450/0/15-23 відтерміновувались зміни територіальної підсудності судових справ судів, визначених розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.01.2023 №2 відповідно до 01.03.2023, 01.04.2023, 01.05.2023, 01.06.2023.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 №566/0/15-23, серед іншого, змінено з 01.06.2023 територіальну підсудність судових справ, зокрема, Бериславського районного суду Херсонської області на Великодолинський районний суд Херсонської області. При цьому, за положеннями пункту 5 вказаного рішення Приморському районному суду м.Одеси, серед інших судів, продовжити розгляд справ, які надійшли до 11.06.2023 включно на розгляд цих судів у порядку, визначеному ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 (зі змінами), рішень Вищої ради правосуддя від 31.01.2023 №10/0/15-23, від 28.02.2023 за №161/0/15-23, від 30.03.2023 № 282/0/15-23, від 27.04.2023 №450/0/15-23.
Отже, аналізуючи наведене та враховуючи дати надходження і розгляду справи, Приморський районний суд м.Одеси на відповідній правовій основі розглянув дану справу, яка йому була підсудна.
Доводи апелянта щодо неврахування судом його заперечень на протокол є необгрунтованими.
Так, суд у відповідності до вимог ст.252 КУпАП оцінив наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заперечення ОСОБА_1 від 05.06.2023, що містяться на аркуші справи 24, не ґрунтуються на відповідній правовій основі, з огляду на таке.

Щодо відсутності доказу притягнення за ч.1 чи ч.2 ст.172-20 КУпАП або в умовах особливого періоду 
Так, диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Зокрема, ч.1 ст.172-20 КУпАП адміністративне правопорушення, яке полягає у - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Аналізуючи наведене, відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч.1 чи ч.2 цієї статті:
- особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення;
- в умовах особливого періоду.
За положеннями ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період. 
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. 
Отже, станом на 30.04.2023 (день події у цій справі) особливий період в Україні тривав. Тобто дії ОСОБА_1 , що зафіксовані протоколом від 30.04.2023, вчинені в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Щодо складання протоколу неуповноваженою особою
Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст.ст.218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема:
- уповноважені особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - ст.44, ч.2 і 3 ст.123, ст.ст.172-10 -172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).
За положеннями ч.5 ст.5 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» служба правопорядку складається в тому числі з органів управління, серед інших, зональних відділів (відділень) Служби правопорядку.
З протоколу про військову адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, від 30.04.2023 встановлено його складання здійснено офіцером групи ІНФОРМАЦІЯ_2 , майстер- сержантом ОСОБА_2 . Відтак, протокол складено уповноваженою особою. 
Посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи наказу з приводу повноважень особи, яка складала протокол, не ґрунтується на правовій основі.

Щодо закінчення гарантійного строку дії алкотестеру
       Матеріалами справи встановлено, що 30.04.2023 відносно ОСОБА_1 проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізотара «Алконт-М» прилад №00230, за результатами якого встановлено 0,33 ‰ концентрації алкоголю. З роздруківки тесту встановлено, що дата повірки приладу здійснена 07.10.2021, що підтверджується також свідоцтвом про повірку №12-02/1589 від 07.10.2021, яке чинне до 07.10.2022.
Разом з тим, за постановою КМУ від 05.04.2022 №412 установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
Вказана постанова втратила чинність 04.06.2023 на підставі постанови КМУ від 07.04.2023 №440.
Відтак, на період події, що відбулась 30.04.2023, постанова КМУ від 05.04.2022 №412 була чинною, тому свідоцтво №12-02/1589 від 07.10.2021 щодо газаналізатора «Алконт-М» прилад №00230, за допомогою якого здійснено тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, було чинним. 

Щодо відсутності свідків
       Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності під час складання протоколу свідків спростовуються наявними матеріалами справи. 
       Так, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.04.2023 зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які власноруч підписали вказаний акт (а.с.4).

Щодо невручення копії протоколу та ненадання пояснень
       Доводи ОСОБА_1 щодо невручення йому копії протоколу про військове адміністративне правопорушення та ненадання ним письмових пояснень спростовуються самим протоколом від 30.04.2023, в якому зазначено, що копію протоколу він отримав, про що особисто розписався, та в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено власноруч: «В зв`язку з загибеллю побратима випив 100 г горілки. Прошу суд пом`якшити міру покарання у зв`язку з утриманням неповнолітньої дитини та утриманням аліментів» та проставлений підпис ОСОБА_1 (а.с.3).
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено. 
Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 15 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          І.А. Артеменко