ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року	Львів	Справа № 460/52618/22 пров. № А/857/11639/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду  України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року в справі №460/52618/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду  України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції – Борискін С.А.,
час ухвалення рішення – 31.05.2023 року,
місце ухвалення рішення – м.Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 31.05.2023 року,

                                                                  ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  (далі – ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), в якому просив: 
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 при виконанні постанови Верховного Суду вiд 09.02.2022 у справі № 817/1623/18 з 01.11.2019, в частині зменшення основного розміру пенсії за вiком з 01.11.2019 та в частині не проведенні індексації пенсійних виплат з 01.03.2018; 
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області відновити виплату основного розміру пенсії в сумі 9977,40 грн. з 01.11.2019 та здійснити позивачу всі передбачені доплати з врахуванням виплачених сум;
3) зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 01.03.2018 виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, без обмеження, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії за віком, починаючи з 01.11.2019.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.11.2019, застосувавши при обчисленні розміру пенсії за віком величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що  постановою Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №817/1623/18 зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок позивачу пенсії з 01.10.2017, застосувавши при обчисленні розміру пенсії за віком величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, загальний страховий стаж 52 роки 07 місяців 18 днів, повні дані про заробітну плату та виплатити недораховану суму пенсії з 01.10.2017. На виконання судового рішення, з 01.10.2017 проведено відповідний перерахунок пенсії позивача. Також зазначав, що згідно з електронною пенсійною справою, з 01.11.2019 було проведено перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після попереднього перерахунку згідно з поданою заявою від 22.10.2019. Оскільки постановою Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №817/1623/18 не покладені зобов`язання щодо проведення в подальшому перерахунків пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % при зміні умов пенсійного забезпечення, то з 01.11.2019 пенсію обчислено з урахуванням вартості оцінки одного року страхового стажу 1%, відповідно до вимог статті 25 Закону (в редакції, чинній з 01.10.2017).
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до пунктів 1, 3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскільки відповідач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог у задоволенні яких було відмовлено, тому, з огляду на положення ст. 308 КАС України, оскаржуване судове рішення в цій частині не є предметом апеляційного перегляду.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 2001 року перебуває на обліку в Володимирецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримував пенсію по третій групі інвалідності за загальним захворюванням.
Так, 05 жовтня 2017 позивачем було подано заяву до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про перехід на пенсію за віком.
За наслідками розгляду заяви позивача Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнило її та здійснило переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком з урахуванням вимог пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003. Пенсія позивача склала 7687,13 грн.
Не погодившись з даним розрахунком позивач звернувся з заявою до відповідача з наданням письмових роз`яснень на яких підставах був здійснений даний розрахунок.
Відповідно до змісту листа № 811/К-57 від 22 березня 2018 Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача, що перерахунок його пенсії з 01 жовтня 2017 обчислено згідно з чинним пенсійним законодавством із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Також повідомлено, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 52 роки 7 місяців 18днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,52583) та заробітної плати 14 055,25 грн., визначеної за період роботи з 01 липня 2000 по 30 вересня 2017(коефіцієнт заробітної плати - 3,73373).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, за результатами судового розгляду якого, постановою Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №817/1623/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 817/1623/18 – скасовано.
Ухвалено нове рішення у справі.
Зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року, застосувавши при обчисленні розміру пенсії за віком величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, загальний страховий страж 52 роки 07 місяців 18 днів, повні дані про заробітну плату та виплатити недораховану суму пенсії з 01 жовтня 2017 року.
В іншій частині адміністративного позову відмовлено.
На виконання судового рішення з 01.10.2017 проведено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 : для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж 52 роки 7 місяців 18 днів (31 рік 7 місяців 18 днів - фактичний стаж + 21 рік за кожний повний рік роботи за Списком №1); коефіцієнт страхового стажу, визначений з урахуванням вартості одного року страхового стажу 1,35 % - 0,70987 ((52 роки х 12 місяців + 7 місяців) х 1,35) : 1200); для обчислення пенсії враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 по 30.09.2017, коефіцієнт якої - 3,73373; розмір заробітної плати для обчислення пенсії 14055,25 грн (3764,40 грн – середня заробітна плата за 2014, 2015 та 2016 роки х 3,73373 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 9977,40 грн (14055,25 грн - заробітна плата х 0,70987 - коефіцієнт страхового стажу).
Згідно з електронною пенсійною справою позивача, з 01.11.2019 було проведено перерахунок його пенсії із врахуванням страхового стажу після попереднього перерахунку, відповідно до ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з поданою заявою від 22.10.2019.
При цьому, при проведенні такого перерахунку з 01.11.2019 пенсію обчислено з урахуванням вартості оцінки одного року страхового стажу 1%, відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній з 01.10.2017), що підтверджено відповідачем у справі.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Станом на час призначення позивачу пенсії вперше діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ).
Відповідно до положень ст.1, 2 Закону №1788-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. За цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.
Згідно із ст.23 Закону №1788-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б) загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
01.01.2014 набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
На час виникнення спірних відносин згідно із пунктом 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі – Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни, зокрема до Закону №1058-IV, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.
Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом № 2148-VIII, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Як було встановлено судами при розгляді адміністративної справи №817/1623/18 і не є спірним в межах даної справи, вперше позивачу призначено пенсію по інвалідності за загальним захворюванням у 2001 році, тобто до набрання чинності Законом №1058-ІV.
Пенсія відповідно до положень Закону №1058-ІV призначена позивачу 05.10.2017, тому вона підлягала призначенню з урахуванням пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при вирішенні адміністративної справи №817/1623/18 дійшла висновку, що відповідач, призначаючи ОСОБА_1 пенсію за віком, діяв з порушенням встановлених законом вимог, оскільки застосував норму Закону №1058-ІV, яка стосується перерахунку пенсії, а не її призначення.
Постановою Верховного Суду у зазначеній справі відновлено порушене право позивача шляхом зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , застосувавши при обчисленні розміру пенсії за віком величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, загальний страховий страж 52 роки 07 місяців 18 днів, повні дані про заробітну плату та виплатити недораховану суму пенсії, починаючи з 01.10.2017.
Суд наголошує, що у даному випадку висновки суду у справі щодо величини оцінки одного року страхового стажу позивача в розмірі саме 1,35 % є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача.
Зважаючи на це, відповідач не має права повторно зменшувати величину оцінки одного року страхового стажу позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними, умисно ігноруючи  рішення суду, яке набрало законної сили.
Суд першої інстанції зауважив, що в справі №817/1623/23 зазначена дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата пенсії (з 01.10.2017), однак не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата, до якої діють ці відсотки.
Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Зважаючи на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що повторне застосування неналежної величини оцінки одного року страхового стажу позивача в розмірі 1% при перерахунку його пенсії з 01.11.2019 є протиправним і для відновлення порушеного права позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід зобов`язати провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2019, застосувавши при обчисленні розміру пенсії за віком величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, загальний та виплатити недораховану суму пенсії з 01.10.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.
Колегія суддів в контексті оцінки доводів апелянта зауважує, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з перерахунком пенсії позивача на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII та не застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Як встановлено вище, під час перерахунку пенсії пенсійним органом застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Позивач вважає, що має застосовуватися величина, яка була визначена раніше, під час призначення пенсії - 1,35 %.
Пунктом 43 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Відповідно до пункту 44 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Під час розгляду справи суд встановив, що позивачу пенсія відповідно до положень Закону №1058-ІV призначена 05 жовтня 2017 року, тому вона підлягала призначенню з урахуванням пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Однак, суд апеляційної інстанції наголошує, що у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1 %, і лише у разі призначення пенсії, застосовується величина 1,35 %.
Основоположним при вирішенні оцінки одного року страхового стажу, яка має бути застосована до пенсії позивача є те, що оцінка 1,35 % застосовується виключно для призначення пенсій, які призначаються з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а тому, враховуючи те, що позивачу проведено з 01.11.2019 саме перерахунок раніше призначеної пенсії, показник 1,35 % не може бути застосовано для перерахунку.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року у справі № 813/1194/18 та від 17 червня 2021 року у справі № 640/5208/20.
Водночас абзацом 2 пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.
Позаяк при проведеному з 01.11.2019 перерахунку, розмір пенсійної виплати зменшився, відтак є правильним висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії за віком, починаючи з 01.11.2019 року.
Отже належним та ефективним способом захисту в даному випадку є зобов`язання відповідача відновити попередній розмір пенсії шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.11.2019, застосувавши при обчисленні розміру пенсії за віком величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, з урахуванням раніше виплачених сум.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року в справі №460/52618/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 23 серпня 2023 року.