Справа № 466/1691/23                                Головуючий у 1 інстанції: Федоров  О.Ф. 
Провадження № 33/811/987/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
                                               
судді - Стельмаха І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року,

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору. 
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.02.2023 о 14:40 год. у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 244, повторно протягом року керував транспортним засобом «Renault Kangoo», номерний знак « НОМЕР_1 », не маючи права керування транспортним засобом. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, справу направити для повторного розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, іншим складом суду.
Зазначає, що розгляд справи відбувався без його участі, про наявність постанови дізнався лише 14.06.2023, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що транспортним засобом не керував, такий був припаркований біля будинку. Автомобілем користується його двоюрідний брат ОСОБА_2 , а він підійшов до автомобіля, щоб забрати свої речі.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення про судові засідання призначені на 11:15 год. 28.07.2023 та 09:45 год.31.08.2023. Причини неявки ОСОБА_1 апеляційному суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце судового розгляду, однак не прибув до апеляційного суду. Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являвся до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі ОСОБА_1 не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарженя слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 362070 від 07 лютого 2023 року (а.с. 1);
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав посвідчення водія 27.04.2011, серія НОМЕР_2 , яке вилучено (а.с. 2);
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння 10.05.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 3);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №418706 (а.с. 5).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності та звертає увагу на наявну у матеріалах справи постанову серії БАД №418706 (а.с. 5) зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 07.02.2023 о 14:40 год. у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 244 керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 «Рух прямо» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.5.1 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 отримав на місці в день її складання, що підтверджується його підписом у графі 9 «копію постанови мною отримано».
Відтак із врахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Доводи апелянта про неповноту з`ясування обставин справи, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без вилучення транспортногоо засобу накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП і є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.
Суддя
Львівського апеляційного суду                                                   І.О. Стельмах