Ухвала
 
16 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 947/2298/21
провадження № 61-11450ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну стягувача на його правонаступника у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2010 року у справі № 2-1732\10, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2011 року, позов Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» (далі - ПАТ «Ерсте Банк») задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 1 115 460,81 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі.
 
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс») про заміну сторони задоволено. Замінено сторону стягувача ПАТ «Ерсте Банк» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс».
 
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08 лютого 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - ТОВ  «Консалт Солюшенс») про заміну сторони задоволено. Замінено сторону стягувача ТОВ «Спектрум Ессетс» на його правонаступника ТОВ  «Консалт Солюшенс».
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року (повний текст якої складено 29 грудня 2021 року) апеляційні скарги представника ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - адвоката Шляпіної Л. М. задоволено частково. Ухвали Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2020 року та від 08 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову. Заяву ТОВ «Спектрум Ессетс» про заміну сторони у виконавчих документах у цивільній справі № 2-1732/2010 задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», на ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчих листах № 2-1732/2010, що видані на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2010 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2011 року, у цивільній справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну стягувача на його правонаступника задоволено. Замінено стягувача ТОВ «Спекструм Ессетс» на правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчих документах № 2-1732\10, виданих Київським районним судом міста Одеси 24 червня 2010 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2008 року № 014/9252/6/17130. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
27 липня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс».
 
ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, посилаючись на те, що про вказане судове рішення йому стало відомо 28 травня 2023 року, коли було арештовано банківський рахунок ОСОБА_2 . Він особисто не брав участі у розгляді справи, адвокат, яка представляла його інтереси, виїхала за межі України в лютому 2022 року. 
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
 
Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
 
Повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року було складено 29 грудня 2021 року та оприлюднено його в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31 грудня 2021 року.
 
Постанова Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року була винесена за результатами розгляду апеляційної скарги поданої представником ОСОБА_2 і  ОСОБА_1  - адвокатом Шляпіною Л. М. 
 
Зі змісту постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року вбачається, що розгляд справи було проведено у відкритому судовому засіданні за участю, зокрема представника ОСОБА_2 і  ОСОБА_1  - адвоката Шляпіної Л. М.
 
Тридцятиденний строк з дня складення повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року минув 28 січня 2022 року, тобто до вказаної заявником дати виїзду його представника - адвоката Шляпіної Л. М. за межі України.
 
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення апеляційного суду
 
Визначений частиною третьою статі 394 ЦПК строк є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, за винятком випадків виникнення обставин непереборної сили та неповідомлення особи про розгляд справи.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 не містить посилань на наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.  ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні Одеського апеляційного суду 22 грудня 2021 року через свого представника - адвоката Шляпіну Л. М.
 
Таким чином, відсутні обставини, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого строку, так як підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не є поважними і не пов`язані з виникненням обставин непереборної сили, а залежали від самого заявника. 
 
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
 
У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейського суду з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
 
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
Крім того, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення. Однак заявник на навів таких обставин. 
 
Оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року подана після спливу одного року з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційного та відсутні підстави, передбачені пунктами  1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну стягувача на його правонаступника у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко