Ухвала
28 вересня 2023 року 
м. Київ
справа № 1527/2-47/11
провадження № 61-13157ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцової Любові Олександрівни, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада, Комунальне підприємство «ЖКС «Пересипський», Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про знесення самовільної споруди, визнання договорів недійсними, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про знесення самовільної споруди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про знесення самовільної споруди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання відповідачів знести об`єкт самочинного будівництва - незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договір купівлі-продажу 1/10 часток житлового будинку від 16 квітня 2015 року, визнати недійсним договір дарування 9/10 часток житлового будинку від 16 квітня 2015 року; стягнути з ОСОБА_3 на користь кожного позивача 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
У грудні 2006 року Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулося до суду з позовом, просило зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок знести самочинне будівництво (житловий будинок).
У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні спірною садибою; знести самочинно побудовану літню кухню під літ «б» у складі домоволодіння за зазначеною адресою.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 знести за власний рахунок об`єкт самочинного будівництва - незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуно з ОСОБА_3 завдану моральну шкоду на користь ОСОБА_2 в розмірі 1 000,00 грн, на користь ОСОБА_1 - 1 000,00 грн.
Позовові вимоги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 знести за власний рахунок об`єкт самочинного будівництва - незавершений будівництвом спірний житловий будинок.
У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року в частині задоволення позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та стягнення судових витрат скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині, яким відмовлено в задоволенні вказаних позовів. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року касаційні скарги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково, рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року в частині позовних вимог Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року в частинні вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 , скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року, зміненим в мотивувальній частині постановою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.
У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання нової редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до статті 389 ЦПК України.
У вересні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 вересня 2023 року, подано нову редакцію касаційної скарги. 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов задовольнити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу № 1527/2-47/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада, Комунальне підприємство «ЖКС «Пересипський», Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про знесення самовільної споруди, визнання договорів недійсними, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про знесення самовільної споруди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про знесення самовільної споруди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 жовтня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян