справа № 753/416/23 
головуючий у суді І інстанції Рудюк О.Ю.
провадження № 33/824/2617/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 липня 2023 року                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Андрія Ігоровича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в :
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що                      ОСОБА_1 11 грудня 2022 року о 19 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Mazda 6», д.н.з.  НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Харківське шосе, 56, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку на приладі «Драгер» або у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник                     ОСОБА_1 - адвокат Ковальов А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з.  НОМЕР_1 .
Працівниками поліції не залучено свідків з метою фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
 
Одночасно захисником ОСОБА_1 - адвокатом Ковальовим А.І. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Клопотання обґрунтоване тим, що  ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції, оскільки його захисник у день судового засідання був задіяний у розгляді іншої справи, про що своєчасно повідомив суд, заявивши клопотання про відкладення судового засідання. Копія оскаржуваної постанови була отримана скаржником засобами поштового зв`язку лише 20 березня 2023 року.
Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням, 30 березня 2023 року, тобто в останній день апеляційного оскарження постанови з урахуванням часу і способу її отримання, захисник ОСОБА_1 - Ковальов А.І. звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року вказану апеляційну скаргу повернуто через не долучення захисником витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.
За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року вказану апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року повернуто особі, яка її подала.  
Однак, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду у порядку, передбаченому КУпАП.
На підставі викладеного, враховуючи, що захиснику ОСОБА_1 - адвокату Ковальову А.І. повернуто апеляційну скарги на указану постанову суду першої інстанції, що не позбавляє його права на повторне звернення з апеляційною скаргою, необхідно дійти висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.
 
ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки не повідомили.
Згідно з частиною 6 статті 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Зважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
 
Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано: 
відеоматеріал відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
розписка ОСОБА_2 , якою він підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з.  НОМЕР_1 , за адресою: вул. Марії Цветаєвої, 16, кв. 224, м. Київ, та зобов`язався не передавати керування указаним транспортним засобом протягом 24 годин.
Із переглянутого відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції прибули на місце ДТП за участю автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з.  НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Під час встановлення обставин ДТП та відібрання письмових пояснень у ОСОБА_1 працівник патрульної поліції повідомила ОСОБА_1 , що він має ознаку алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, та запропонувала йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер», а також роз`яснила ОСОБА_1 його можливість пройти такий огляд у медичному закладі та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував вживання ним алкогольних напоїв, зазначив, що вживав лише «Нон Стоп», відмовився від пропозиції працівника патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.
Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов А.І. посилається на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції при встановленні обставин ДТП не заперечувався факт керування ним транспортного засобу.
 
Крім того, за відомостями Єдиного реєстру судовий рішень постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108617508).
З указаної постанови вбачається, що 11 грудня 2022 року о 19 год. 50 хв., в м. Київ по вул. Харківське шосе, 56, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA A6», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «HONDA HR-V», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався попереду, в результаті чого при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 13.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Тобто указаною постановою встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «HONDA HR-V», державний номерний знак НОМЕР_3 , 11 грудня 2022 року о 19 год. 50 хв.
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи.
Щодо доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова А.І. про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, а саме за відсутності двох свідків, апеляційний суд враховує таке.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX внесено зміни до частини 2 статті 266 КУпАП та викладено в наступній редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».
Указаний закон набув чинності 17 березня 2021 року.
Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 участь свідків була необов`язковою, оскільки працівники поліції використовували технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України  «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених частинами 1, 2 статті 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Андрія Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Ковальову Андрію Ігоровичу строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Андрія Ігоровича залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                             Г.І. Мостова