ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року 
м. Київ
справа № 192/1361/22
провадження № К/990/2913/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Радишевської О. Р., Соколова В. М.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Чумака С. Ю., суддів: Чабаненко С. В., Юрко І. В.,
І. Обставини справи
1. У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5788941 від 22 серпня 2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
2. Солонянський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 17 жовтня 2022 року позов задовольнив. Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5788941 від 22 серпня 2022 року, прийняту молодшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Горбатком Ігорем Володимировичем відносно ОСОБА_1 про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП згідно постанови серії ЕАР № 5788941 від 22 серпня 2022 року закрив.
3. Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
4. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 листопада 2022 року залишив апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року без руху та надав строк у десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку, вказавши підстави для поновлення строку.
5. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху слугувала констатація судом пропуску скаржником установленого частиною четвертою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана на відділення пошти 28 жовтня 2022 року, а встановлений законом десятиденний строк подання апеляційної скарги на зазначене рішення, який може бути поновлений з урахуванням дати отримання судового рішення, сплинув 27 жовтня 2022 року.
По тексту вказаної ухвали апеляційний суд вказав, що відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою у цій справі 28 жовтня 2022 року, однак копію рішення суду першої інстанції доставлено до офіційної електронної скриньки відповідача 17 жовтня 2022 року о 13:56:39 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а. с. 58).
6. На виконання вказаної ухвали відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник вказав, що повний текст оскаржуваного рішення апелянтом був отриманий 18 жовтня 2022 року, що підтверджується копією повідомлення про отримання судового рішення на електронну пошту від 18 жовтня 2022 року. 
7. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 грудня 2022 року визнав неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені відповідачем і відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року у цій справі.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
8. Відповідач, вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
9. В мотивування касаційної скарги вказує, що пропустив строк, встановлений статтею 286 КАС України, звернення до суду з поважних причин, водночас право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції було реалізовано шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії рішення суду.
10. Верховний Суд ухвалою від 28 лютого 2023 року відкрив касаційне провадження за названою скаргою з підстав, передбачених частиною третьою статті 328 КАС України, а саме оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
11. Позивач подала відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
ІІІ. Нормативне регулювання й оцінка Верховного Суду
12. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
13. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
14. За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
15. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
16. Строк на апеляційне оскарження визначений у статті 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
17. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
18. Згідно з частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
19. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
20. За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
21. Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
22. Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
23. Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
24. У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, що були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.
25. Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
26. Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на оскарження в кожній конкретній справі залежить від вказаних у заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування.
27. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, необхідно виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), що безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
28. Усталеною є практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, що стали перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, що він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
29. Як висновується з матеріалів справи, представник відділу правового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції отримав копію рішення суду першої інстанції у цій справі на електронну скриньку 18 жовтня 2022 року о 14:32 годині, про що свідчить відповідна роздруківка про розсилку процесуальних документів, яка додана скаржником на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху (а. с. 91).
30. Своєю чергою в оскаржуваній ухвалі апеляційний суд відхилив доводи відповідача, зазначивши, що копію рішення суду першої інстанції доставлено на офіційну електронну скриньку Департаменту патрульної поліції 17 жовтня 2022 року о 14:06:23, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. (а.с. 58).
31. При цьому як в оскаржуваній ухвалі, так і в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зазначив, що відповідач подав апеляційну скаргу з пропуском строку через відділення пошти 28 жовтня 2022 року. 
32. Натомість матеріали справи не містять належних доказів (конверта з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку, довідки відділення поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» тощо) у підтвердження подання відповідачем апеляційної скарги 28 жовтня 2022 року.
33. Крім того апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із пропуском строку на 1 (один день) свідчить про відсутність у даному випадку допущення скаржником безпідставного зволікання з поданням апеляційної скарги.
34. Відповідно до частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
35. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
36. Зважаючи на те, що відповідач скористався правом на апеляційне оскарження судового рішення після його отримання без зайвого зволікання, Верховний Суд вважає застосування апеляційним судом на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України наслідків пропуску строку звернення з апеляційною скаргою передчасними.
37. Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного перегляду справи. При цьому право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частини першої статті 55 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду. КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним із яких є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення. Цей принцип полягає у тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку, визначених цим Кодексом, надається право оскарження ухвалених судом рішень. Тому необґрунтована відмова у відкритті апеляційного провадження суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого доступу до правосуддя та права на апеляційний (другий) перегляд судового рішення.
38. Водночас суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженнях щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, та, на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, в якій закріплені особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ, передбачений статтею 295 цього Кодексу строк на апеляційне оскарження, не є преклюзивним.
39. Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.
40. У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
41. У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання варто звертати увагу на обставини справи.
42. Отже, Верховний Суд указує на передчасність висновків апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження з огляду на дії відповідача, які свідчать про відсутність безпідставного зволікання з поданням апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження є вочевидь незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушить принципу res judicata.
43. Аналогічна за своєю суттю правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 липня 2023 року у справі № 183/8107/21, від 13 жовтня 2021 року № 802/1146/16-а, від 8 липня 2020 року у справі № 804/16540/15.
44. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
45. Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
46. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
2.          Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі № 192/1361/22 скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович

Судді                                                                                                    О. Р. Радишевська

                                                                                                                        В. М. Соколов