Справа № 729/296/23 	Головуючий у 1 інстанції Демченко Л. М. 	
Провадження № 33/4823/669/23 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника – Шупика О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шупика О.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2023 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 07 березня 2023 року, по вул. Незалежності в м.  Бобровиця, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Optima, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager 6820», результат огляду -  1,09 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Шупик О.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи. Апелянт зазначає, що не було задокументовано порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що стало підставою для його зупинки у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»; не були роз`яснені його права та обов`язки; не вручений примірник акту огляду на стан сп`яніння; в акті огляду не зазначено серійний номер газоаналізатора, яким проводився огляд на стан сп`яніння, а також в рапорті поліцейського містяться відомості про несправність газоаналізатора; відсутня фіксація результатів огляду на стан сп`яніння (роздруківка). Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Шупика О.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.  

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 064208 від 07.03.2023, ОСОБА_1 , 07 березня 2023 року о 22 год. 00 хв, по вул. Незалежності в м. Бобровиця, Чернігівської області, керував транспортним засобом KIA Optima, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager 6820», результат огляду – 1,09 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Огляд було проведено за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 1,09 проміле (а.с.3).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які повідомили підставу зупинки - надходження повідомлення про те, що водій автомобіля перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з ним у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено, при цьому були оголошені відповідні ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив, що спиртні напої вживав після обіду, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки; останній погодився пройти огляд на місці зупинки; результат огляду - 1,09 проміле (а.с.8). 

Водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодним з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння …». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції чи суду у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час медичного огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У даному випадку поліцейськими у повній мірі дотримано зазначених вимог Закону, оскільки за наявності відеозапису присутність свідків під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою у силу вимог ст. 266 КУпАП.

Твердження апелянта про незаконність зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти транспортні засоби.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції  не роз`яснили його права та не дали можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, є непереконливими, з огляду на таке.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зауважень в частині проведеного огляду не висловлював та не ставив питання щодо надання йому адвоката, що свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою адвоката.
Крім того, ОСОБА_1 у повній мірі використав своє право на захист, при розгляді справи судом скористався послугами захисника – адвоката Шупика О.А., який протягом усього часу судового розгляду здійснював його юридичний захист.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують доведеність його вини. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.  

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шупика О.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний