У Х В А Л А
20 липня 2023 року
м. Київ
справа № 547/581/21
провадження № 61-5134ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Семенівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальського Сергія Броніславовича щодо здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягувач, - ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог скарги
У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Семенівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальського С. Б. (далі - начальник ВДВС) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (далі - ВП № НОМЕР_1) щодо нездійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання начальника ВДВС Чекальського С. Б. зробити перерахунок заборгованості.
В обґрунтування скарги зазначив, що він виконував судове рішення щодо сплати аліментів та перераховував кошти на розрахункові рахунку своїх дітей.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалю Семенівського районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність начальника ВДВС Чекальського С. Б. у ВП № НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання начальника ВДВС Чекальського С. Б. зробити перерахунок заборгованості відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що до повноважень державного виконавця не входить зміна та порядок стягнення аліментів за рішенням суду.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення скарги частково.
Зобов`язано начальника ВДВС Чекальського С. Б. зробити перерахунок заборгованості, з урахуванням поданих боржником ОСОБА_2 разом із заявою копій квитанцій про сплату аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині скарги ОСОБА_2 відмовлено.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи та залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.
Задовольнивши частково скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що державний виконавець визначаючи заборгованість зі сплати аліментів станом на початок відкриття виконавчого провадження, повинен був врахувати заяву ОСОБА_2 про перерахунок такої заборгованості, з`ясувати у сторін провадження природу цих коштів, та надати оцінку їх доводам, врахувати вік дітей, та прийняти рішення по суті щодо зарахування певних сум чи не зарахування, а не вдаватися до тлумачення поданої боржником заяви та ухилятися від її розгляду.
Суд апеляційної інстанції взяв до уваги те, що між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 є конфліктні відносини. Старша дочка сторін ОСОБА_4 проживає з батьком, батько ОСОБА_2 з 18 червня 2021 року до 01 травня 2022 року сплачує їй особисто аліменти на картковий рахунок та надає їй додаткову матеріальну допомогу, про що було відомо матері ОСОБА_1 .
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що згідно з судовим наказом Семенівського районного суду Полтавської області від 07 липня 2021 року у цивільній справі № 547/581/21 стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 червня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
06 травня 2022 року начальник ВДВС Чекальський С. Б. за заявою стягувача виніс постанову про відкриття ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 07 липня 2021 року у цивільній справі № 547/581/21.
19 травня 2022 року начальник ВДВС Чекальський С. Б. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, де з пенсії боржника ОСОБА_2 стягується 50 % заробітку (пенсії) після відрахування податків, в розмірі 50 % до повного погашення боргу, а в подальшому у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 червня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП № НОМЕР_1 від 06 травня 2022 року з примусового виконання судового наказу у справі № 547/581/2, виданого Семенівським районним судом Полтавської області, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 травня 2022 року становить 53 268,92 грн.
06 червня 2022 року ОСОБА_2 подав заяву про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. 
У заяві зазначив, що він отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні, згідно з яким заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 травня 2022 року становить 53 268,92 грн. Він постійно вживає заходи щодо сплати аліментів, на підтвердження чого надав копії відповідних квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» та просив державного виконавця вжити заходів щодо перерахунку заборгованості з урахуванням поданих квитанцій.
На вище зазначену заяву надано відповідь начальником ВДВС Чекальським С. Б. від 26 травня 2022 року № 2182, що згідно з судовим наказом № 547/581/21, виданим 07 липня 2021 року Семенівським районним судом Полтавської області, про стягнення аліментів на утримання дітей визначено, що стягувачем є  ОСОБА_1 , а боржником - ОСОБА_2 . У виконавчому документі визначено порядок та спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, а саме стягнення аліментів проводиться на користь стягувача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 червня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто аліментні зобов`язання ОСОБА_2 , як боржник, зобов`язаний сплачувати виключно на рахунок стягувача на утримання неповнолітніх дітей. Іншого порядку стягнення аліментів за судовим рішенням не визначено. Зміна рішення щодо порядку стягнення аліментів можлива виключно за рішенням суду. До повноважень державного виконавця та сторін виконавчого провадження не  входить право самостійно змінювати рішення та порядок виконання рішення суду. Надані квитанції про сплату коштів на рахунки дітей не відносяться до сплати аліментів та зарахуванню не підлягають, оскільки ці кошти сплачені не на користь стягувача, як це визначено рішенням суду. Для того щоб вирішити питання щодо зарахування квитанцій наданих державному виконавцеві рекомендовано звернутися до суду, або до стягувача, який може підтвердити, що кошти, сплачені на рахунки дітей, є сплатою аліментів.
Суд апеляційної інстанції встановив, що стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 мають конфліктні відносини. Старша дочка сторін ОСОБА_4 20 жовтня 2004 року проживає з батьком. Поясненнями дочки ОСОБА_4 підтверджено факт сплати їй особисто аліментів її батьком ОСОБА_2 у період з 18 червня 2021 року до 01 травня 2022 року на картковий рахунок та надання додаткової матеріальної допомоги, про що було відомо матері, яка є стягувачем за судовим наказом.
Вимоги касаційної скарги
У квітні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, запропоновано надати належні та допустимі докази, що суд апеляційної інстанції не виконав вимоги статті 272 ЦПК України та не направив їй повний текст оскаржуваної постанови після складення повного тексту та докази того, що вона отримала копію постанови суду апеляційної інстанції 20 березня 2023 року.
На виконання ухвали від 18 травня 2023 року заявниця надіслала заяву, зазначила, що суд апеляційної інстанції, порушивши статтю 272 ЦПК України, не вручив їй вчасно, у встановленому порядку копію постанови від 26 січня 2023 року, що підтверджується відсутністю запису суду в описі справи інформації направлення їй рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, чи вручення рішення в суді під розписку.
Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи обставини, викладені в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, а також наданий письмовий доказ, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. 
У касаційній скарзі заявниця не погоджується із оскаржуваним судовим рішенням, зазначає, що оскільки суд апеляційної інстанції не визнав бездіяльність державного виконавця протиправною, тобто права скаржника не є порушеними державним виконавцем, то відсутні підстави для їх поновлення шляхом зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням поданих боржником квитанцій про перерахунок коштів на рахунки дітей.
Постанова Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі № 547/581/21 підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 756/13754/14-ц, провадження № 61-8097св18, де визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом, визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку встановленому законом.
Врахувавши статтю 195 СК України законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Заявниця вважає, що між сторонами виконавчого провадження виник спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.
З урахуванням наведеного вище, заявниця просила скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі № 547/581/21 та залишити в силі ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої та третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону № 1404-VIII спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Стаття 195 СК України визначає порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).
Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається Законом.
Предмет скарги заявника на дії начальника ВДВС стосується правомірності проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів.
Визначення як розміру належних до сплати сум аліментів, так, відповідно, і визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів є обов`язком виконавця. Відповідно, такі дії можуть бути предметом судового контролю за скаргою учасників виконавчого провадження відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону.
Оскільки заявник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця, адже не згідний з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може вирішуватись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачено розділом VII ЦПК України.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц (провадження                    № 14-192цс18).
Тобто, у вказаній категорії справ боржник може обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах.
Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007, провадження № 61-15422св20.
Питання правильності визначення державним виконавцем як суми аліментів, так і заборгованості зі сплати аліментів може вирішуватись в порядку судового контролю на виконання судових рішень за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця.
У касаційнійскарзі заявник посилається на неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 756/13754/14-ц. 
У цій постанові Верховний Суд дійшов висновку, що між сторонами виконавчого провадження (стягувачем і боржником) виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом. Правовідносини у справі, що переглядається, не є подібною до правовідносин, які виникли у справі № 756/13754/14-ц.
З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість оскарженого судового рішення, а є незгодою заявника з його змістом.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Семенівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальського Сергія Броніславовича щодо здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягувач, - ОСОБА_1 , відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
         О. В. Ступак
         В. В. Яремко