ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 серпня 2023 року           справа №360/217/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Служби судової охорони України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023р. у справі № 360/217/23 (головуючий І інстанції Є.О. Кисельова) за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Служби судової охорони України (далі - відповідач) в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Служби судової охорони, щодо відмови в наданні направлення для проходження ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення) отриманої 01.04.2022 під час проходження служби в Службі судової охорони ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Службу судової охорони, невідкладно видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427), для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області ОСОБА_1 .
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Служби судової охорони щодо відмови в наданні ОСОБА_1 направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення), отриманої 01.04.2022 під час проходження служби в Службі судової охорони. Зобов`язано Службу судової охорони повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.02.2023 про видачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформленого згідно форми, встановленої додатком 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що право на отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до подальшої служби та у зв`язку зі звільненням мають лише співробітники Служби судової охорони, статус якого, позивач втратив з 20 грудня 2022 року. Інші особи, в тому числі особи, звільнені зі служби в Службі судової охорони, права на отримання таких направлень не мають.
Тобто на момент отримання Службою судової охорони, 09.02.2023, звернення позивача про отримання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи для визначення стану здоров`я, він втратив статус співробітника Служби судової охорони, що також призвело до відсутності законних підстав для повторного видавання зазначеного направлення на ВЛК.
Наголошує, що 20.02.2023 ОСОБА_1 отримав Постанову ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» від 20.02.2023 № 14.
Відповідно до Постанови ДУ ТМО МВС України по Луганській області №14 від 20.02.2023 ОСОБА_1 було встановлено, що «Вибухова травма (01.04.2022 р.): акубаротравма без порушення цілісності барабанних перетинок, закрита черепномозкова травма, забій головного мозку» Є травмою, одержаною під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язаною з виконанням службових обов`язків. Отже ОСОБА_1 було встановлено причинний зв`язок травми отриманої ним 01.04.2022. Крім того ОСОБА_1 особисто підтвердив факт встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), який вказано в Постанові ДУ ТМО МВС України по Луганській області № 14 від 20.02.2023 р., відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» у зверненні надісланому до територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (вх.№Ш-16 від 27.02.2023).
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив службу в управлінні Служби судової охорони у Луганській області на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, та наказом Служби від 16.12.2022 № 1117 о/с, 19.12.2022 позивача звільнено зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України.
Позивач при проходженні служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області під час подій суспільного життя, військової агресії Російської Федерації 01.04.2022 року у м.Сєвєродонецьк, Луганської області отримав травму, про що було складено комісійний акт № 1 за формо Н-1/НП розслідування нещасного випадку, що стався 01.04.2022 о 12:00. За висновком комісії встановлено, що відповідно до вимог підпункту 1 п. 21 розділу ІІІ Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, що сталися в Службі судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони від 07.08.2020 №332, нещасний випадок визначається таким, що трапився під час проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
В день звільнення зі служби в Службі судової охорони 19.12.2022 позивач звернувся з рапортами (№43.2-689/вн від 19.12.2022 та №43.2-691/вн від 19.02.2022) до тимчасового виконувача обов`язків Голови Служби судової охорони полковника Служби судової охорони Олексадра КОЛЕСНІКОВА та начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області полковника Служби судової охорони Вячеслава АБРАМОВА з проханням видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи у зв`язку з реалізацією наказу Служби судової охорони від 16.12.2022 № 1117 о/с та отриманою травмою під час проходження служби.
У відповідь на рапорт №43.2-691/вн від 19.12.2022 позивачу 19.12.2022 надано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, але для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби а не для встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
19.01.2023 за результатами проходження медичного огляду ВЛК при Індустріальному РТЦК та СП м. Дніпро позивача визнано обмежено придатним до військової служби.
09.02.2023 позивач повторно звернувся з рапортом про надання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми, отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області.
14.02.2023 відповідачем надано відповідь на рапорт позивача від 09.02.2023, в якій зазначено, що повторних підстав для видання направлення на ВЛК для звільнених співробітників Служби немає.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог пункту 3 статті 165 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 затверджено положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі - Положення).
Підпунктом 3 пункту 3 розділу І Положення визначено, що основними завданнями ВЛК є: визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу).
Відповідно до пункту 1 розділу III Положення направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.
Згідно форми додатку 4 Положення відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України видають направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи співробітникам, перелік яких зазначений у підпункті 3 пункту 3 розділу 1 Положення, для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до служби в поліції: кандидата на службу, кандидата на військову службу за контрактом; придатності для подальшої служби; можливості проходження служби в умовах відрядження; причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
З аналізу наведених норм слідує, що основними завданнями ВЛК є: визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу). При цьому, додатком 4 цього Положення чітко затверджено перелік підстав, за яких відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України видають направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зокрема, у разі причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Пунктом 13 розділу VI Положення закріплено, що колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.
Отже, цим пунктом чітко закріплено право колишніх поліцейських ініціювати питання щодо причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). При цьому, Положення не містить підстав для відмови підрозділом кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітнику у разі подання відповідного рапорту для направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Тобто, цим Положенням закріплений обов`язок підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітника щодо видачі направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Отже, у разі надходження відповідного рапорту від колишнього співробітника, підрозділ кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітника зобов`язаний видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформлене згідно форми, встановленої додатком 4 цього Положення.
Щодо доводів апелянта, що право на отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до подальшої служби та у зв`язку зі звільненням мають лише співробітники Служби судової охорони, статус якого, позивач втратив з 20 грудня 2022 року, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 , як колишній співробітник Служби судової охорони в Луганській області, звернувся до відповідача саме з рапортом від 09.02.2023 про надання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми, отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області.
Як вже зазначалося судом вище, пунктом 13 розділу VI ПОЛОЖЕННЯ про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС чітко визначено право колишніх поліцейських ініціювати питання щодо причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень).
Отже, звільнення співробітника зі служби в Службі судової охорони не позбавляє його права ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень).
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 19.12.2022р. позивачу було надано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, саме для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження видачи позивачеві направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформлене згідно форми, встановленої додатком 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно зобов`язано відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 09.02.2023р. про видачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформленого згідно форми, встановленої додатком 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби судової охорони України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023р. у справі № 360/217/23 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023р. у справі №360/217/23 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 15 серпня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Сіваченко