Ухвала
 
08 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/33869/14
 
провадження № 61-10979ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» - Бондарчука Дмитра Миколайовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», як правонаступника публічного акціонерного товариства «Омега Банк», до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2011 року ПАТ «Сведбанк» звернулося до суду з позовом до 
ОСОБА_3 , у якому просило звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить 
ОСОБА_1 на праві власності, шляхом її продажу на прилюдних торгах та за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» у розмірі 4 958 119,19 грн.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 
2015 року замінено позивача ПАТ «Сведбанк» на правонаступника 
ПАТ «Омега Банк».
 
Не погоджуючись з ухвалою, 31 березня 2023 року представник 
ТОВ «Файненс Компані» - Вадовський В. С. звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу ТОВ «Файненс Компані» на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Файненс Компані», яка подана представником Вадовським В. С., на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року.
 
Судове рішення мотивовано тим, що клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги в установлений законом строк, тому підстави для поновлення строку відсутні.
 
У липні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ТОВ «Файненс Компані» - Бондарчука Д. М. на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 червня 
2023 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та направити справу для продовження розгляду.
 
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі, а тому ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення. 
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у судовому засіданні 
06 листопада 2015 року судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено протокольну ухвалу про заміну позивача ПАТ «Сведбанк» на правонаступника ПАТ «Омега Банк».
 
Про існування ухвали від 06 листопада 2015 року ТОВ «Файненс Компані» було обізнано з грудня 2019 року, проте з апеляційною скаргою звернулося лише 30 березня 2023 року, пропустивши строк, встановлений статтею 294 ЦПК України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваної ухвали 
від 06 листопада 2015 року).
 
Згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Разом з тим, у пункті 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Файненс Компані» була подана 30 квітня 2023 року, то апеляційний суд вірно керувався нормами ЦПК України у редакції, що діяла з 15 грудня 2017 року.
 
Наведене відповідає правовому висновку, сформульованому в Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду 
від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження 
№ 61-37352сво18).
 
Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України (в редакції станом на час подання апеляційної скарги) строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених в частині другій статті 358 ЦПК України.
 
Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
 
Частина друга статті 358 ЦПК України закріплює, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Враховуючи, що з моменту постановлення оскаржуваної ухвали минуло більше семи років (7 років 4 місяці 24 дні), з моменту обізнаності 
ТОВ «Файненс Компані» про наявність оскаржуваної ухвали минуло більше трьох років (3 роки 3 місяці 11 днів), про що свідчить зміст апеляційної скарги та заява про перегляд за нововиявленими обставинами на ухвалу про закриття провадження, постановлену у цій справі, які подані 20 грудня 
2019 року, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подана апеляційна скарга на ухвалу Шевченківського районного суду 
м. Києва від 06 листопада 2015 року не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги в установлений законом строк, а тому підстави для поновлення строку відсутні.
 
При цьому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо неможливості оскарження ухвали про процесуальне правонаступництво 
від 06 листопада 2015 року одночасно з ухвалою про закриття провадження у справі від 08 листопада 2018 року, оскільки вони підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до пунктів 15 та 28 частини першої статті 353 ЦПК України, як необґрунтовані. 
 
Чинний ЦПК України не містить заборони щодо одночасного оскарження декількох ухвал, постановлених при вирішенні різних процесуальних питань по одній справі, які підлягають оскарженню окремо від рішення суду відповідно до різних пунктів частини першої статті 393 ЦПК України, за умови подання окремих апеляційних скарг.
 
Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при застосуванні заходів процесуального примусу є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс 
Компані» - Бондарчука Дмитра Миколайовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», як правонаступника публічного акціонерного товариства «Омега Банк», до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян