ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року	Львів	Справа № 460/33112/22 пров. № А/857/10665/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                       Хобор Р.Б.,
суддів                                                                            Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.
                     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року, ухвалене суддею Щербаковим В.В. у м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 460/33112/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

                                                              В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не призначення з 04.03.2022 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити  пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років у відповідності до статті 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 04.03.2022 року.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила позивачка, яка просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивачка зазначає те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме статтю статті 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправильно порахувавши кількість років які дають позивачці право на зниження пенсійного віку. Позивачка вважає, що має право на зниження пенсійного віку на 7 років, оскільки проживала до 01 січня 1993 року у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, та після цієї дати більше 15 років.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивачка є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.
05.07.2022 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про призначення їй пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуло заяву позивачки та 12.07.2022 року прийняло рішення  № 17205003430 про відмову у призначенні пенсії за віком.
Рішення мотивоване тим, що позивачка не надала доказів про факт проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років.
Не погоджуючись із цим рішенням позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.03.2003 року передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За нормою статті 26 вказаного Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Сторонами не заперечуються ті обставини, що позивачка на час звернення до відповідача досягла віку 55 роки та має страховий стаж 28 років 10 місяців 15 днів. 
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Відповідно до статті 9 Закону 796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 14 Закону № 796-XII, категорія 4 встановлюється особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Отже, відповідне посвідчення 4 категорії засвідчує відповідний статус особи, який пов`язаний із фактом проживання такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років. 
Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки, та додатково на 1 рік за кожні 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Із аналізу наведених правових норм права видно, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та працювали (працюють) або проживали (проживають) визначену кількість років у зоні посиленого радіологічного контролю.
Водночас, Пенсійний фонд України встановив перелік документів, що подаються до органу пенсійного фонду для призначення пенсії особі, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.
Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Абзацом 9 підпунктом 5 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII).
Апеляційний суд встановив те, що позивачка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (4 категорії), що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_1 .
Отже, факт проживання позивачки у зоні посиленого радіоекологічного контролю підтверджується вказаним вище посвідченням.
Звідси, суд робить висновок, що позивачка має право на зниження пенсійного віку на 2 роки.
Стаття 55 Закону № 796-XII передбачає додаткове зниження пенсійного віку на 1 рік за кожні 3 роки проживання, роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю, але не більше 5 років.
Апеляційний суд встановив, що позивачка після 1 січня 1993 року проживає в селі Сварині, Сарненського району Рівненської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.
Цей факт засвідчений довідкою Городецького старостинського округу від 29.03.2022 року № 15/13/04-260/22 та від 14.06.2022 року № 15/13/04-534/22, згідно із якою позивачка проживає в селі Сварині Городецького старостинського округу з грудня 1988 року по теперішній час.  
Зважаючи на тривалість проживання позивачки у зоні посиленого радіоекологічного контролю, позивачка має право на додаткове зменшення пенсійного віку на 5 років.
Встановлені апеляційним судом обставини свідчать про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку є протиправним, а тому його необхідно скасувати.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що позивачка не просить скасувати  вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, тому апеляційний суд, з метою ефективного захисту порушеного права позивачки на пенсійне забезпечення, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.07.2022 року № 17205003430 про відмову у призначенні пенсії за віком.
Так само, відповідно до норм ч. 2 ст. 9 КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки відповідач, при розгляді заяви позивачки, не надав оцінку тривалості проживання позивачки на території посиленого радіоекологічного контролю для додаткового зменшення пенсійного віку.
Таким чином, зважаючи на цей висновок, адміністративний позов необхідно задовольнити частково, шляхом скасування оскарженого рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскільки суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.
Тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а адміністративний позов задовольнити частково.
Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає, що, відповідно до частини 1 та 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позов містить одну основну і похідну вимоги, за які позивачка сплатила судовий збір, як за одну немайнову вимогу, то при задоволенні позову частково розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню на користь позивачки не змінюється. 
Оскільки позивачка сплатила 992,40 грн. судового збору за подання позову та 1488,60 грн. за подання апеляційної скарги, то на її користь, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, необхідно стягнути всього 2481 грн.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року в справі № 460/33112/22 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.07.2022 року № 17205003430 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2022 року про призначення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 50 копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Постанова складена 24.08.2023 року