ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 352/22/23	Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М. 	
Провадження № 33/817/345/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Андрусенка І.Я., на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, 26.12.2022 року близько 17 год. 58 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Н-10 109 км поблизу с. Чукалівка, керував транспортним засобом марки “OPEL ASTRA” д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в нечіткій вимові, порушенні координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі водій, в установленому законом порядку та у присутності двох свідків, відмовився.
       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Андрусенко І.Я. вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин справи.
       Стверджує, що ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом і в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом.
Зазначає, що на відеозаписі, що міститься на файлі 0000000-00000020221226175708_0004.МР4 вбачається, що коли поліцейський підходить до автомобіля у якому знаходився ОСОБА_1 , то даний автомобіль стоїть припаркований і не рухається. (час 17 год. 57 хв.)
Вказує на відсутність підстав для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не повідомили наявні у нього ознаки такого сп`яніння.
Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретне місце вчинення правопорушення, зокрема - не вказано району та області, що позбавляє суд повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи. 
Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер.
На думку апелянта, судом належно не дав належної оцінку тому факту, що ОСОБА_1 , на деякий час відлучався від автомобіля у магазин, а коли повернувся у поліцейських уже не було підстав вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. 
Просить скасувати постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Адвокат Андрусенко І.Я., який подав апеляційну скаргу, та ОСОБА_1 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак повідомили апеляційний суд про можливість розгляду справи без їх участі. 
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
       За наведених обставин, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційної скаргою адвоката Андрусенка І.Я. без участі останнього та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .
       Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД18 № 118965, 26.12.2022 року близько 17 год. 58 хв. ОСОБА_1 . На автодорозі Н-10 109 км поблизу с. Чукалівка, керував транспортним засобом марки “OPEL ASTRA” д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в нечіткій вимові, порушенні координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі водій, в установленому законом порядку та у присутності двох свідків, відмовився.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
Підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як про це зазначаться апеляційній скарзі, суд не вбачає.
Апеляційний суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце його складення — автодорога Н-10 108 км, а також деталізовано місце події (поблизу с. Чугаївка). Відсутність вказівки щодо району та області, на що звертає увагу апелянт, не перешкоджає можливості ідентифікувати місце події і тому не може свідчити про істотне процесуальне порушення, що має наслідком скасування судового рішення.
Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП з тих мотивів, що не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер, є непереконливі, оскільки відповідно до ст.256 КУпАП, якою регламентовано вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, такі відомості не передбачені. 
       
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Твердження захисника про те, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував траспортним засобом “OPEL ASTRA”, д.н.з. НОМЕР_1 , спростовуються переглянутими відеозаписами із нагрудних камер поліцейських. Так, як вбачається із відеозаписів, що саме ОСОБА_1 був водієм вказано автомобіля, оскільки з сидіння водія вийшов він, а також, відеозаписом зафіксовано як працівниками патрульної поліції було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу та повідомлено водієві наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що останній фактично не заперечував та повідомив, що випив п`ятдесят грам годину тому.
       Також, відеозаписом зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
       Тому, доводи апеляційної скарги як про неправильну оцінку обставин справи зокрема, так і про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права в цілому, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:
       
       Апеляційну скаргу адвоката Андрусенка І.Я. залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя