КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №761/16858/22	Головуючий у І інстанції: Макаренко І.О.	
Провадження №33/824/2597/2023	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
24 липня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною. 
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження здійснення ним керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі. 
За доводами апелянта, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складено за адресою вулиця Академіка Туполєва, 8, що територіально відноситься до Святошинського району міста Києва, проте, всупереч вимогам закону, справа була розглянута Шевченківським районним судом міста Києва.
За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дяковського О.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12 липня 2022 року о 22 год. 14 хв. керував транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Академіка Туполєва, 8 в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним,  обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР, на вимогу працівників поліції від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився.
Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який міститься в матеріалах справи та досліджено в суді апеляційної інстанції, з якого вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від його проходження. При цьому, останньому пропонувалось пройти огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. Разом із цим, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку та повідомив поліцейським, що керував автомобілем на території складських приміщень, яка не відносяться до проїзної частини дороги, у зв`язку із чим не вважав за необхідне проходити огляд.
Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
В суді апеляційної інстанції захисник Дяковський О.С. звернув увагу на ту обставину, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення місцем вчинення правопорушення є вулиця Академіка Туполєва, 8, що територіально відноситься до Святошинського району міста Києва, однак справа, всупереч вимогам закону, була розглянута Шевченківським районним судом міста Києва. На підтримку таких доводів захисник послався на відомості, які містяться у  Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких вбачається, що юридичні особи, зареєстровані за адресою вулиця Академіка Туполєва, 8 в місті Києві, територіально відносяться до Святошинського району міста Києва.
Такі доводи захисника Дяковського О.С. свого однозначного підтвердження не знаходять, оскільки згідно даних різних Реєстрів дана адреса відносяться як до Шевченківського, так і до Святошинського районів міста Києва. 
Тому зазначена обставина не може свідчити про те, що дана справа про адміністративне правопорушення розглянута з порушенням правил підсудності.
При цьому, як вбачається із матеріалів провадження, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення Дяковським О.С. не порушувалось питання про зміну підсудності та передачі справи для розгляду до іншого суду. 
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                   І.А. Мосьондз