ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року	Львів	Справа № 500/4769/22 пров. № А/857/6576/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді:                                               Гудима Л.Я.,
суддів:                                                               Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,
за участю секретаря судового засідання:             Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, головуючий суддя - Мандзій О.П., ухвалене о 15:27 год. у м. Тернопіль, повний текст якого складено 13.03.2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатів Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                      В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КДКА Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив  визнати протиправним та скасувати рішення КДКА Тернопільської області від 02.12.2022 року №96 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 1 рік.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в оскарженому рішенні не вказано в чому саме полягає порушення, не конкретизовано, які конкретні його дії порушують Правила адвокатської етики. Висновок про те, що позивач не мав права вступати у відносини пов`язані з наданням правової допомоги ОСОБА_2 , оскільки його інтереси суперечили інтересам іншого клієнта є передчасним та не вмотивованим.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції. 
В судовому засіданні позивач підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є адвокатом, про що свідчить свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР №000427, видане 31.07.2020 року на підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області від 31.07.2020 року №80/7 (а.с.22).
На адресу КДКА Тернопільської області надійшла скарга ОСОБА_2 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.126-150). Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_2 , будучи потерпілим за ч.2 ст.355 Кримінального кодексу України (далі КК України), а в подальшому за ч.4 ст.186 КК України, підписав договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оплативши їм 1000 доларів США. ОСОБА_2 вважає, що адвокати ОСОБА_1. і ОСОБА_3 порушили правила адвокатської етики в частині конфлікту інтересів. Зазначає, що отримавши кошти адвокати почали захищати і представляти інтереси працівників Управління стратегічних розслідувань Тернопільської області, які були на місці скоєння злочину та стосовно яких було порушено кримінальне провадження Державним бюро розслідування (далі ДБР) за перевищення влади і посадових повноважень при затриманні його нападників. Ні письмової, ні усної згоди на це ОСОБА_2 не надавав. Скаржник зазначає, що адвокати їздили в ДБР (м.Львів), відвозили документи, брали участь у процесуальних діях, використали довірену їм інформацію ДБР. Вказане підтверджується скріншотами переписки у месенджері Ватсап (WhatsApp) з ОСОБА_1 , де зазначається, що нібито справа, яка знаходиться в ДБР не має ніякого відношення до ОСОБА_2 . На переконання скаржника, адвокати шахрайським методом отримали в нього кошти, нічого не зробили, а також почали представляти інтереси працівників Управління стратегічних розслідувань Тернопільської області і відмовились написати звіт про виконану роботу та повернути кошти.
Провести перевірку відомостей викладених у скарзі ОСОБА_2 щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_1 та притягнення його до дисциплінарної відповідальності доручено члену дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області ОСОБА_4 .
Позивачу направлено скаргу ОСОБА_2 та запрошено з`явитись для дачі пояснень з приводу даної скарги 07.10.2022 року до КДКА Тернопільської області (а.с.152).
Адвокат ОСОБА_1 надаючи пояснення по суті питань викладених у скарзі (а.с.153-155), вказав, що на початку липня до нього звернувся товариш і сказав, що його знайомий потрапив у біду і йому необхідна правова допомога. Не маючи змоги нормально і якісно допомогти, позивач запропонував свого знайомого адвоката ОСОБА_3 , разом з яким зустрівся із клієнтом ОСОБА_2 . В ході розмови ОСОБА_3 окреслив усі рамки правової допомоги, обговорили суму гонорару, яка складала 1000 доларів США. Тоді ж скаржнику пояснили, що ОСОБА_1 не матиме достатньо часу, щоб надавати йому правову допомогу, і вирішили, що ОСОБА_2 укладе договір з ОСОБА_3 . В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги, але скаржник щоденно дзвонив до ОСОБА_1 і розпитував що робити в тій чи іншій ситуації, що говорити на слідчих діях. Щоденно повідомляв про хід розслідування. Будь яких договірних відносин ОСОБА_1 ні з ОСОБА_2 , ні з працівниками Управління стратегічних розслідувань Тернопільської області не мав. Правову допомогу, окрім дружніх розмов та викладу бачення певних ситуацій, скаржнику не надавав, кошти не отримував.
За результатами перевірки відомостей викладених у скарзі ОСОБА_2 , 05.10.2022 року членом дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області ОСОБА_4 складено довідку, якою рекомендовано порушити дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1 за ознаками дисциплінарного проступку кваліфікованого як порушення правил адвокатської етики (а.с.156-161).
07.10.2022 року відповідачем прийнято рішення №93 про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 за ознаками дисциплінарного проступку кваліфікованого як порушення правил адвокатської етики, яке направлено позивачу (а.с.164-171).
Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області від 04.11.2022 року №30 заслухано усні пояснення скаржника ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1 , розгляд питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності/закриття дисциплінарної справи порушеної за скаргою ОСОБА_2 відкладено до отримання відповіді на запит члена дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області ОСОБА_4 до територіального управління ДБР, розташованого в м.Львові щодо повідомлення інформації про участь адвоката ОСОБА_1 у кримінальних провадженнях відносно працівників Управління стратегічних розслідувань Тернопільської області до наступного засідання КДКА Тернопільської області.
02.12.2022 року відповідачем прийнято рішення №96 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 1 рік, яке направлено позивачу.
Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем Правил адвокатської етики підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені розглядом дисциплінарної справи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон).
Як встановлено ст. 33 Закону адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
За статтею 34 Закону підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
За вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України (ст. 35 Закону).
Відповідно до частини першої статті 36 Закону право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Разом з тим, не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності (частина друга статті 36 Закону).
Як вірно зазначено судом першої інстанції, статтею 37 Закону встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Порядок проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката врегульовано вимогами статті 38 Закону.
За результатами перевірки відомостей, зокрема, членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Частиною третьою статті 39 Закону визначено, що рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду .
Частиною 2 ст.40 Закону передбачено, що розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.
У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Статтею 41 Закону визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.
Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.
Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні.
Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.
Згідно із ч. ст.42 Закону, адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.
Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 821/1904/14 зазначив, що у випадку допущення адвокатом саме такого дисциплінарного проступку дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики (п.3 ч.2 ст.31 Закону).
Згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокату, адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правової допомоги у разі конфлікту інтересів.
Адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо, зокрема: виконання договору про надання правової допомоги може призвести до розголошення адвокатської таємниці; адвокат надає правову допомогу іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулася щодо укладення договору про надання правової допомоги.

Неприпустимість конфлікту інтересів передбачено у ст.9 Правил адвокатської етики, відповідно до якої під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.
Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу.
У разі отримання адвокатом конфіденційної інформації від клієнта, якому він надавав професійну правничу (правову) допомогу, пов`язаної з інтересами нового клієнта при наданні правничої допомоги, адвокат зобов`язаний отримати письмове погодження клієнтів, між якими виник конфлікт інтересів.
Адвокат без письмового погодження з клієнтом, щодо якого виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта чи надавати йому професійну правничу (правову) допомогу, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката.
За відсутності письмового погодження клієнта, в разі виникнення конфлікту інтересів в процесі реалізації адвокатом договору, такий договір має бути розірваний з дотриманням умов, визначених цими Правилами.
Статтею 10 Правил адвокатської етики визначено, що дотримання принципу конфіденційності є необхідною і щонайважливішою передумовою довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, без яких є неможливим належне надання професійної правничої (правової) допомоги, здійснення захисту та представництва. Тому збереження конфіденційності будь-якої інформації, яка визначена як предмет адвокатської таємниці Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або становить персональні дані про фізичну особу, які охороняються законодавством з питань захисту персональних даних, є правом адвоката у відносинах з усіма суб`єктами права, які можуть вимагати розголошення такої інформації, та обов`язком щодо клієнта і тих осіб, кого ця інформація стосується.
Згідно із статтею 20 Правил адвокатської етики, адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат пов`язаний договором про надання правової допомоги.
Адвокат не має права прийняти доручення також, якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту.
Обмеження, передбачені цією статтею, не застосовуються в конкретному випадку за письмовою згодою клієнта (клієнтів), інтереси якого (яких) представляє адвокат та є суперечливими.
З матеріалів справи слідує, що за результатами перевірки відомостей викладених у скарзі ОСОБА_2 , 05.10.2022 року членом дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області ОСОБА_4 складено довідку, якою рекомендовано порушити дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1 за ознаками дисциплінарного проступку кваліфікованого як порушення правил адвокатської етики.
Провести перевірку відомостей викладених у скарзі ОСОБА_2 щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_1 та притягнення його до дисциплінарної відповідальності доручено члену дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області ОСОБА_4 , яким направлено скаргу та запрошено з`явитись для дачі пояснень 07.10.2022 року до КДКА Тернопільської області.
При цьому, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що позивач не оскаржує рішення КДКА Тернопільської області від 07.10.2022 року №93 про порушення дисциплінарної справи з підстав недотримання відповідачем порядку розгляду скарги ОСОБА_2 , відтак вказані обставини виходять за межі доказування щодо предмета спору.
Як видно з рішення КДКА Тернопільської області від 02.12.2022 року №96 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк 1 рік.
Підставою для прийняття наведеного рішення слугувало порушення позивачем вимог ст.9, 10, 12-1, 14, 20 Правил адвокатської етики, що призвело до вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.3 ч.2 ст.34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
В ході розгляду дисциплінарної справи позивач визнав, що з ОСОБА_2 його познайомив оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань Тернопільської області з метою надавати правову допомогу та надані останнім до матеріалів скарги "скріншоти" переписки у месенджері Ватсап (WhatsApp) відповідають дійсності та здійснені між ним адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В оскарженому рішенні КДКА Тернопільської області від 02.12.2022 року №96 зазначається, що адвокат ОСОБА_1 вступив саме у відносини пов`язані із наданням правової допомоги ОСОБА_2 , який є потерпілим у кримінальному провадженні і сприйняв себе його клієнтом, не виконавши обов`язку укладення договору про надання правової допомоги з клієнтом, надавав правову допомогу ОСОБА_2 у формі порад, консультації, тощо не дотримуючись принципів добропорядності та чесності.
В ході розгляду дисциплінарної справи досліджені "скріншоти" переписки у месенджері Ватсап (WhatsApp) (а.с.186-196), визнані скаржником та адвокатом щодо поведінки якого подано скаргу як такі, що відповідають дійсним обставинам та здійснені між ним адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Також в оскарженому рішенні КДКА Тернопільської області від 02.12.2022 року №96 зазначається про те, що позивач не мав права вступати у відносини пов`язані із наданням правової допомоги з ОСОБА_2 , оскільки його інтереси об`єктивно суперечили інтересам іншого клієнта з яким адвокат ОСОБА_1 був пов`язаний договором про надання правової допомоги. Позивач отримав від іншого клієнта чи навпаки конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги одному із клієнтів.
З листа територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові №12-41-18109 від 16.11.2022 року видно, що адвокат ОСОБА_1 надає правову допомогу оперуповноваженому 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) ОСОБА_5 , а саме у кримінальному провадженні №42022210000000105 від 02.07.2022 року щодо працівників Управління стратегічних розслідувань Тернопільської області, які здійснювали затримання нападників ОСОБА_2 .
Вказане свідчить, що позивач взяв на себе зобов`язання по захисту клієнтів, інтереси яких могли потенційно суперечити один одному, не отримавши письмової згоди на таке представництво від кожного з них, що, в свою чергу, не заперечується позивачем, оскільки ним не отримано письмової згоди на представництво інтересів від ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що факт порушення позивачем Правил адвокатської етики підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені розглядом дисциплінарної справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №500/4769/22 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Р. Й. Коваль  	

Повний текст постанови складено 09.08.2023 року.