КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
       
Унікальний номер справи № 369/10072/22                         
Апеляційне провадження № 33/824/188/2023                     
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                                    У К Р А Ї Н И
 
22 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                                                               в с т а н о в и в :
 
            Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
            Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.
 
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що працівники поліції безпідставно зупинили його, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому зазначено час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також час та місце складення протоколу, які не відповідають дійсності. Крім того, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, залучили свідків після того, як протокол відносно ОСОБА_1 вже був складений. Також його не було відсторонено від керування транспортним засобом.
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Куксюк А.Л. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, наведених у ній.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення на огляд водія транспортного засобу та відеозаписі долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1   правопорушення передбаченого положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
 
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 055431, вбачається, що ОСОБА_1 09 жовтня 2022 року о 21 год. 50 хв. перебуваючи у Київській обл., с. Чайки по вул. Антонова, 2, керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Згідно наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та його представника, які повністю узгоджуються із поясненнями викладеними в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не погоджується із зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами, оскільки вони не відповідали дійсності. Вказуючи, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, місцем складення протоколу та місцем зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , є: АДРЕСА_2 . Проте, насправді місцем зупинки транспортного засобу є територія, що знаходиться в межах м. Києва, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом та наявним у його апеляційній скарзі зображенням, на яких є один і той же біг-борд. 
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням скаржника. При цьому, виходячи із зображеної на відеозаписі місцевості та наявним у апеляційній скарзі зображень  з Google maps, транспортний засіб під керуванням скаржника було зупинено на відрізку траси, що територіально знаходиться у м. Києві, в той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., с. Чайки, вул. Антоновича, 2.
З метою з`ясування наведених вище обставин щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, судом неодноразово викликалися до суду старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, та капрал поліції Сінельник В.О., який складав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.
Проте, на визначені судом дати судових засідань, вказані посадові особи жодного разу не з`явились. 
Згідно листа УПП у Київській області Батальйону ПП в с. Чайки від 31 березня 2023 року, поліцейський ОСОБА_4 був ознайомлений з повісткою належним чином. Поліцейський ОСОБА_5   звільнений з лав НП України з 01 березня 2023 року. 
 
Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
 
З урахуванням вищевиклаеного, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені у оскаржувані постанові докази, якими суд обґрунтував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, є неналежними та недопустимими доказами у справі, оскільки поза розумним сумнівом не доводять, що в зазначеному у протоколі місці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
 
            Оскільки суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення суду про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП  є незаконним та необґрунтованим.
За наведених вище обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП. За відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 
 
п о с т а н о в и в :
 
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
            Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року скасувати.
 
Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у відповідності до положень ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає чинності з моменту прийняття є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.
 
Суддя: