П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/4736/23 
                                                              Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
27 вересня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ МІКС" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ МІКС" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та зобов`язати скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 року №UA101000/2022/000131/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA101000/2022/022316.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що 19.08.2022 останній відповідно до договору (зовнішньоекономічного контракту) з компанією GANITA MADENCILIK GIDA TARIM TURIZM EML DAN SAN VE TICARET LTD STI (Турецька республіка) від 12.08.2022 через уповноважену особу з метою проведення митного оформлення даного товару Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №UA101000/2022/030570, в якій була заявлена ціна відповідно до договору та всі необхідні документи. Після вивчення поданих документів, як пояснив представник позивача, уповноваженою особою відповідача безпідставно було повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів (виписку із бухгалтерської документації, прайс-лист виробника товару, копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією). Надання таких документів в зазначені терміни є нереальним і протирічить вимогам ст.53 МК України. Відповідачем, на думку позивача, протиправно були винесені оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів і рішення про коригування митної вартості товарів, яким було визначено іншу загальну вартість товару - 12900,00 USD, що призвело до збільшення сум сплачених митних платежів.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 23.08.2022, а не 19.08.2022, як помилково зазначено в позові, позивач по справі, відповідно до договору (зовнішньоекономічного контракту) з компанією GANITA MADENCILIK GIDA TARIM TURIZM EML DAN SAN VE TICARET LTD STI (Турецька республіка) від 12.08.2022 через уповноважену особу з метою проведення митного оформлення даного товару Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №UA101000/2022/030570, в якій була заявлена ціна Товару в сумі 3225,00 USD та відповідні документи, а саме:
- контракт (договір) № 12/08 від 12.08.2022;
- рахунок-фактура (інвойс) № GIB2022000000025 від 15.08.2022;
- автотранспортна накладна (CMR) №1227371 від 17.08.2022;
- сертифікат якості №б/н від 15.08.2022;
- сертифікат про походження товару № V0405557 від 17.08.2022;
- договір про надання послуг митного брокера №242/2022 від 18.08.2022;
- лист про помилку від 22.08.2022.
Такий перелік поданих документів відображено в графі 14 дослідженої судом копії митної декларації №UA101000/2022/030570 від 23.08.2022.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, за приписами ст.53 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, та подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Сторони по даній справі не заперечують проти виду товару (кавуни свіжі, 21500кг. врожаю серпень 2022 року, країна виробництва Турція, УКТ ЗЕД 0807110090) (надалі - Товар), що переміщувався Позивачем через митний кордон та підлягає митному контролю, його кількості та щодо видів документів, які надавалися для проведення митного оформлення.
Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності коригування ціни вказаного товару.
Як зазначено в ст.53 Митного кодексу України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, тощо.
Під час вивчення поданих декларантом документів уповноваженою особою митного органу було встановлено розбіжності в поданих документах, а саме відповідно до п.1 зовнішньоекономічного контракту № 12/08 від 12.08.2022року з компанією GANITA MADENCILIK GIDA TARIM TURIZM EML DAN SAN VE TICARET LTD STI (Турецька республіка) ціна за Товар визначається в інвойсі, який є невід`ємною його частиною. Більш того, в п.3.2 цього ж контракту зазначено, що інвойс набирає чинності з моменту його оплати.
Наданий декларантом рахунок - рахунок-фактура (інвойс) № GIB2022000000025 від 15.08.2022 зазначав про загальну вартість Товару в розмірі 3225,00 USA, тобто саме вказана сума підлягала оплаті згідно контракту. Разом з тим, декларантом на підтвердження оплати Товару не було надано жодного відповідного платіжного документу
Як пояснив представник відповідача, саме вказані документи свідчили про розбіжності в поданих декларантом документах, а також призвели до виникнення у митного органу сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості зазначеного товару та про здійснення такої оплати саме відповідно до вказаного контракту.
Вказані обставини в розумінні вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України дали право уповноваженій особі митниці запропонувати декларанту для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару надати додаткові документи, а саме: виписку із бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією.
Зазначена правова норма ч.3 ст.53 Митного кодексу України одночасно зобов`язує декларанта або уповноважену ним особу на письмову вимогу органу доходів і зборів надати запитувані додаткові документи протягом 10 календарних днів.
Відтак, доводи позивача та його представника щодо невідповідності дій уповноважених осіб митного органу вимогам ст.53 Митного кодексу України є безпідставними.
В силу ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Наявні розбіжності в поданих декларантом документах правомірно призвели до виникнення у митного органу сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості зазначеного товару та про здійснення такої оплати саме відповідно до вказаного контракту. Ненадання декларантом на вимоги митного органу додаткових документів правомірно слугували підставою для здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості Товару та її коригування.
Алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.
Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
З матеріалів справи встановлено, що за наданими декларантом документами та ненадання додаткових документів встановити дійсну ціну товару, заявлену у вантажно-митній декларації №UA101000/2022/030570 від 23.08.2022 року, та її відповідність ціні договору (контракту), було неможливо по причині розбіжності в поданих декларантом документах.
Отже, митна вартість зазначеного товару не могла бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу за ціною, зазначеною в контракті, так як використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не були підтверджені документально.
При цьому, в судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача визнав, що з невідомих йому причин чек про оплату Товару №0855 від 13.08.2022 декларантом для проведення митного оформлення не подавався.
В зв`язку із цим між декларантом та митним органом була проведена процедура консультації, що підтверджується підписом декларанта на ВМД та рішенні про коригування митної вартості.
Як зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості на зазначений товар, методи 2а та 2б не могли бути застосовані у зв`язку із відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а методи 2в та 2г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості.
Більш того, всупереч ч.7 ст.57 Митного кодексу України жодних клопотань від Позивача чи його декларанта про застосування методів на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) до митного органу не надходило.
Згідно з ст.ст. 57 і 64 Митного кодексу України відповідачем при коригуванні митної вартості на вказаний товар був застосований резервний метод, в основу якого було покладено раніше визнану митним органом митну вартість (МД-2 №UA110130/2022/013734 від 22.08.2022), тобто скориговану митну вартість ввезеного раніше ідентичного товару (кавуни свіжі врожаю серпень 2022 року, країна виробництва Турція, за тим же УКТ ЗЕД 0807110090.
Жодних доводів (документів) щодо відсутності підстав для врахування відповідачем саме вказаної митної вартості за МД-2 №UA110130/2022/13734 від 22.08.2022 декларантом до митного органу не було подано.
Водночас, в судовому засіданні в суді першої інстанції представником позивача було заявлено, що на митну вартість товару за МД-2 №UA110130/2022/013734 від 22.08.2022 могли вплинути різні фактори, в тому числі різні умови контракту. Такі доводи представника позивача суд першої інстанції вірно розцінив виключно як припущення, так як на їх підтвердження суду не надано жодних належних та допустимих доказів.
Слід зауважити, що відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.
З урахуванням наведеного митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до вимог Митного кодексу України. При цьому відповідач відповідно до наведених законодавчих норм надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів (виписку із бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією).
Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (№21-5204а-15), яка відповідно до вимог ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванні.
Крім того, слід враховувати, що після коригування митної вартості товару декларантом для митного оформлення була подана митна декларація №UA101000/2022/030700 від 23.08.2022, в якій відображена вартість Товару відповідно до рішення про його коригування.
Отже, приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості зазначеного товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, відповідач, діяв в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначний чинним законодавством, а доводи позивача не ґрунтуються на матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ МІКС" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.