ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року	Львів	Справа № 380/18083/22 пров. № А/857/6930/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (суддя Кравців О.Р., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/18083/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:   Головне управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
                                                          ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління МВС України у Львівській області, та просив: визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України вчинені у формі письмової відповіді, оформленої листом №22586/15-2022 від 11 серпня 2022 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 2 (другої) групи, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в позові.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, розглянувши справу та приймаючи оскаржуване рішення, допустив порушення норм матеріального права, яке проявилося у: застосуванні вибірково (не повною мірою) норми Порядку підстав та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; не застосував ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо врахування висновків застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказом від 31.10.2005 №615 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ. Наказом від 17.11.2005 №644 о/с частково внесені зміни в наказ №615 від 31.10.2005 та звільнено ОСОБА_1 у відставку за п. 65 “б” (через хворобу), з 01.11.2005.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно з свідоцтвом про хворобу від 16.11.2005 №525 позивачу встановлено діагноз захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за сукупністю захворювань визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку.
Первинний статус особи з інвалідністю 3 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків набуто 21.11.2005.
Згідно довідки до акту огляду обласної МСЕК №3 серії 12 ААБ №330341 від 19.12.2019 ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №012018 від 28.10.2020, ОСОБА_1 встановлено 70% ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 28.12.2019, ОСОБА_1  є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни.
23.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено 2-гу групу інвалідності, захворювання пов`язане із травмою при виконанні службових обов`язків. До заяви (рапорта) подав: оригінал довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) серії 12 ААА №012018 від 28.10.2020; завірену обласною МСЕК №3 копію довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААБ №330341 від 19.12.2019; завірену медичною (військово-лікарською) комісією ДУ ТМО МВС по Львівській області копію свідоцтва про хворобу №525 від 16.11.2005; завірену ГУ МВС України у Львівській області копію висновку по матеріалах службової перевірки від 24.10.2005; завірену ГУ МВС України у Львівській області копію акта розслідування нещасного випадку форми Н-5; завірену ГУ МВС України у Львівській області копію акта №23 про нещасний випадок форми Н-1, оригінал довідки №1389 від 20.10.2020 НАСК “ОРАНТА”, картку реквізитів для проведення операцій поповнення карткового рахунку, копію паспорта, копію витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, копію довідки, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб.
Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області листом від 10.03.2021 №36 за результатом розгляду вказаної заяви повідомлено ОСОБА_1 про те, що оскільки після первинного огляду медико-соціальної експертної комісії пройшло більше 2 років, а також у зв`язку з відсутністю у поданих матеріалах необхідного переліку документів, передбаченого пунктом 7 Порядку, законодавчих підстав для підготовки висновку щодо виплати грошової допомоги немає.
Позивач вважаючи, що вказані дії відповідача порушують його права та інтереси, звернувся в суд з позовом та рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі №380/3830/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області сформувати та подати до Міністерства внутрішніх справ України, висновок щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до постанови КМ України від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням йому інвалідності 2 (другої) групи.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання вище вказаного рішення суду документи позивача були скеровані до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги. Листом від 03.11.2021 №50213/15-2021 МВС України матеріали повернуто на адресу ліквідаційної комісії МВС України у Львівській області на доопрацювання. Вказаним листом повідомлено позивача про те, що за результатами розгляду долучених до матеріалів актів за формою Н-5* від 09.02.2021 та Н-1* №23 від 09.02.2021 виявлено порушення вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346. У зв`язку з цим Сектором державного нагляду за охороною праці МВС України Ліквідаційній комісії ГУ МВС України у Львівській області листом від 02.11.2021 №49928/21-2021 надіслано вимогу щодо скасування вищезазначених актів. Отже, перевірка надісланих матеріалів на дотримання умов та вимог пункту 14 Порядку можлива за умови відповідності матеріалів розслідування нещасного випадку вимогам Наказу. Наявність зазначених вище невідповідностей надісланих матеріалів вимогам Порядку та Наказу унеможливила прийняття рішення за ними. Враховуючи викладене, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повертаються на доопрацювання.     
Позивач вважаючи, що вказані дії відповідача порушують його права та інтереси, звернувся в суд з позовом та рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 у справі №380/1049/22 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850 та прийняти рішення.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного рішення ОСОБА_1 скерував до Міністерства внутрішніх справ України документи для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, проте листом №22586/1502022 від 11 серпня 2022 року Міністерство внутрішніх справ України відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови вказано подання невідповідної частини довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності (у відсотках) за формою 158/о, а саме не надано частину яка видається страхувальнику; порушення вимог при складанні актів за формою Н-5* від 09 лютого 2021 року та Н-1 * №23 від 09 лютого 2021 року. Окрім цього, підставою для відмови слугувала установлення позивачу 2 групи інвалідності в період понад два роки з дати встановлення третьої групи інвалідності.
Вважаючи вказану відмову протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Як вірно зазначив суд першої інстанції до набрання чинності Законом України “Про Національну поліцію”, тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України “Про міліцію” та Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
Частиною 6 статті 23 Закону України “Про міліцію” встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Слід зазначити, що пунктом 5 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про Національну поліцію” Закон України “Про міліцію” визнано таким, що втратив чинність.
Разом з ти, за змістом п. 15 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України “Про міліцію”, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України “Про Національну поліцію”.
Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначений Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року, яка набрала законної сили 31 жовтня 2015 року, згідно з п. 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до підпункту 2 п. 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності І групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Пункт 7 Порядку №850 передбачає, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;  довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;  постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;  сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;  документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених п. 14 Порядку №850. про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункти  8,9 Порядку №850).
Згідно з пунктом 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:  учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;  учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;  навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);  подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги відповідач не покликається на жодну з обставин, передбачених пунктом 14 Порядку.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстави, передбачені пунктом 14 Порядку є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.
Пункт 3 Порядку №850 від 21.10.2015 встановлює підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги: загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків; установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці; після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;  часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків.
Зазначені підстави визначені як самостійні та надають право на отримання одноразової грошової допомоги при настанні хоча б однієї з них.
Проаналізувавши наведені норми суд першої інстанції вірно зазначив, що право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, натомість визначальним є наявність причинно-наслідкового зв`язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.
Відповідності до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №330341 позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків.
Відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги відповідач покликається на те, що встановлення заявникові 2 групи інвалідності відбулось в період понад два роки від дати встановлення йому 3 групи інвалідності, що суперечить положенням пункту 4 Порядку. З даного приводу суд враховує наступне. Зазначає, що пунктом 4 Порядку передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступені втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно рішення медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з врахуванням раніше виплаченої суми.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Законом України “Про міліцію” не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850. Тобто, заявлена норма цього Порядку не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Не містить цей пункт Порядку і застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності. Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, і підстави на яку покликається відповідач вказана норма не містить.
Відтак апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України “Про міліцію”, що не суперечить приписам Порядку №850.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.10.2018 у справі №369/13187/17, від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а, від 24.10.2019 у справі №817/713/16.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відмова відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги позивача викладена у листі є протиправною.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності яка виникла у зв`язку із проходженням ним служби, то для належного відновлення порушених прав позивача суд першої інстанції вірно зобов`язав відповідача призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції” від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 (другої) групи, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.
Враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, про підставність позовних вимог до задоволення.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у справі № 380/18083/22  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга