Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року                                                         м. Рівне

Справа № 569/2600/23
Провадження № 33/4815/535/23

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,
секретар судового засідання - Шрамович І. Ю.,

з участю ОСОБА_1 ,
захисників Третяка О. В. - адвокатів Попової О. В., Лутковської В. В., Владимирова В. В.,
прокурора Музичук Т. С., 

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн. із застосуванням додаткового стягнення, передбаченого ч.6 ст.30 КУпАП, у виді позбавлення права обіймати посади, що пов`язані з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, на строк 1 (один) рік. Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за епізодами від 26.04.2021р., 26.05.2021р., 25.06.2021р. закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не навів конкретних і безумовних ознак наявності у нього приватного інтересу по відношенню до  ОСОБА_2 , не зазначив в чому полягає суперечність між його приватними інтересами та його службовими повноваженнями, та якими саме, не вказав яким чином ця суперечність вплинула на його об`єктивність чи неупередженість при прийнятті розпоряджень. Вважає, що його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП не доведена матеріалами справи, склад вказаних правопорушень відсутній, а тому немає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Місцевим судом не встановлено в його діях наявність приватного інтересу по відношенню до керуючого справами виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_2 . Також вказує, що 03.12.2020 р. ним була складена присяга, як посадовою особою місцевого самоврядування, та саме з цієї дати він набув статусу суб`єкта, на якого поширюються положення Закону України «Про запобігання корупції»(далі Закон № 1700-VІІ), зокрема ст. ст. 23, 28 цього Закону. Грошові кошти у формі добровільного внеску від ОСОБА_2 до виборчого фонду кандидата на посаду міського голови надійшли 18.11.2020 р., задовго до дати набуття ним статусу суб`єкта декларування. Тому, вважає юридично некоректним застосування Національним агентством з питань запобігання корупції(далі- НАЗК) та судом Закону № 1700-VІІ до правовідносин, які склалися до набуття ним статусу суб`єкта, на якого поширюються вимоги цього Закону, внаслідок чого відбулась підміна поняття «добровільний внесок» на «подарунок». Поповнення виборчого фонду за рахунок добровільних внесків фізичних осіб є законним механізмом, встановленим чинним законодавством України. Крім того, в порушення приписів ст. 251 КУпАП, НАЗК не надало суду будь-яких доказів щодо наявності у нього та ОСОБА_2 будь-яких позаслужбових стосунків. Стверджує, що ОСОБА_2 не мала жодних переваг, у порівнянні з іншими працівниками міської ради, щодо отримання допомоги на оздоровлення, надбавки, преміювання тощо. Вважає, що в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів під час прийняття ним відповідних Розпоряджень про преміювання, встановлення надбавки та надання допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 , а тому, в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП. Також вказує, що суд першої інстанції протиправно розглянув справу без його участі, не взявши до уваги клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з його перебуванням у відрядженні за межами території України до 15.07.2023 року. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Щодо застосування судом додаткового адміністративного стягнення зазначає, що суд у мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваної постанови покликався на застосування ч. 6 ст. 30 КУпАП, а фактично застосував ч. 7 ст. 30 КУпАП. Санкції ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не містять такого виду стягнення, як позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Відтак, суд допустив ще одне порушення вимог закону і його право на законне судове рішення. Із цих підстав просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі № 569/2600/23 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення № 33-01/07 від 03.02.2023 року, складеного заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Ситником А. С., Рівненський міський голова ОСОБА_1 , всупереч вимогам п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» 26.04.2021, 26.05.2021, 25.06.2021, 27.07.2021, 27.08.2021, 20.09.2021, 07.10.2021, 26.10.2021, 26.11.2021, 03.12.2021, 21.12.2021, 26.01.2022, 23.02.2022, 25.03.2022, 20.05.2022 не повідомив у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, прийняв рішення, закріплені розпорядженнями Рівненського міського голови, щодо надання максимально можливого розміру допомоги на оздоровлення, встановлення розміру премії та надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_2 , яка здійснила добровільні внески до виборчого фонду ОСОБА_1 під час виборів Рівненського міського голови у 2020 році, а саме: Розпорядження Рівненського міського голови від 07.10.2021 № 1042-рк, від 20.05.2022 № 437-рк, від 26.04.2021 № 473-р, від 26.05.2021 № 588-р, від 25.06.2021 № 742-р, від 27.07.2021 № 897-р, від 27.08.2021 № 1055-р, від 20.09.2021 № 1132-р, від 26.10.2021 № 1252-р. від 26.11.2021 № 1372-р, від 21.12.2021 № 1505-р, від 26.01.2022 № 66-р, від 23.02.2022 № 196-р, від 25.03.2022 № 277-р, від 03.12.2021 № 1414-р та від 26.05.2021 № 587-р. Під час реалізації службових повноважень ОСОБА_1 не повідомляв НАЗК про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ, його розпорядження від 07.10.2021 № 1042-рк, від 20.05.2022 № 437-рк, від 26.04.2021 № 473-р, від 26.05.2021 № 588-р, від 25.06.2021 № 742-р, від 27.07.2021 № 897-р, від 27.08.2021 № 1055-р, від 20.09.2021 № 1132-р, від 26.10.2021 № 1252-р. від 26.11.2021 № 1372-р, від 21.12.2021 № 1505-р, від 26.01.2022 № 66-р, від 23.02.2022 № 196-р, від 25.03.2022 № 277-р, від 03.12.2021 № 1414-р, від 26.05.2021 № 587-р. прийняті в умовах реального конфлікту інтересів, що суперечить положенням ч. 4 ст. 23 Закону № 1700-VІІ, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП (а.с. 1-10 т.1).

Суд першої інстанції в оскаржуваній постанові дійшов висновку, що у ОСОБА_1 при прийнятті розпоряджень щодо надання максимально можливого розміру допомоги на оздоровлення, встановлення розміру премії та надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_2 , яка здійснила добровільні внески до виборчого фонду ОСОБА_1 під час виборів Рівненського міського голови у 2020 році, існували суперечності між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість при прийнятті ним вищезазначених рішень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 4 ст. 23, п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

Судом встановлено: постановою Рівненської міської територіальної виборчої комісії від 24.11.2020 р. № 181 визнано обраним Рівненським міським головою ОСОБА_1 (т.1 а.с.62).

03.12.2020 р. ОСОБА_1 склав присягу посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»(т.1 а.с.59).

За положеннями п.п. б) ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ ОСОБА_1 є особою, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто суб`єктом, на якого поширюються дія цього Закону. 

В Додатку № 8 до постанови Центральної виборчої комісії від 01.10.2020 року № 324 (розшифровка до Звіту про надходження та використання коштів виборчого фонду ОСОБА_1 , які надходили до фонду за період з 03.11.2020 року до 26.11.2020 року) в розділі 3 "Відомості про надходження добровільних внесків фізичних осіб" вказано, що 18.11.2020 року у виборчий фонд ОСОБА_1 . ОСОБА_2 внесла 45 000 гривень (т.1 а.с.66-74).

Після визнання обраним Рівненським міським головою, ОСОБА_1 14.12.2020 своїм розпорядженням №237-ос призначив на посаду радника міського голови патронатної служби апарату ради і виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_2 .

Розпорядженням Рівненського міського голови ОСОБА_1 від 04.01.2021 № 7-ос ОСОБА_2 переведена з посади радника міського голови на посаду головного спеціаліста відділу автоматизації, інформаційного забезпечення та управління апарату ради і виконавчого комітету( т.1 а.с.23). 

Рішенням Рівненської міської ради № 622 від 29.04.2021 «Про затвердження керуючого справами виконавчого комітету Рівненської міської ради восьмого скликання» ОСОБА_2 було затверджено на посаді керуючого справами виконавчого комітету Рівненської міської ради 8 скликання( т.1 а.с.25).

Стаття 1 Закону № 1700-VІІ визначає поняття "подарунок" та "приватний інтерес". Подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Врахувавши встановлені обставини справи та вимоги антикорупційного законодавства, суд першої інстнації вірно вказав, що в тій ситуації, коли ОСОБА_1 безвідплатно отримав грошові кошти від ОСОБА_2 , а надалі приймав рішення щодо останньої, має місце наявний приватний інтерес. Такий інтерес зумовлений бажанням віддячити за отримані кошти.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень( ст.1 Закону № 1700-VІІ).

Виходячи зі змісту Закону № 1700-VІІ, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої обов`язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов`язково призводить до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

З наведеного вбачається, що особи, на яких поширюється законодавство щодо конфлікту інтересів, повинні вживати заходів щодо недопущення його виникнення та заходів щодо його врегулювання, якщо він все-таки виник.

За ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Будучи міським головою і видавши розпорядження про прийняття ОСОБА_2 на роботу, ОСОБА_1 мав би діяти відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ, повідомити НАЗК про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів. 
НАЗК  у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї  реального,  потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів(ч.3 ст. 28 Закону № 1700-VІІ).

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ не виконав.

Всупереч вимогам антикорупційного законодавства, під час перебування на посаді Рівненського міського голови, ОСОБА_1 з квітня 2021 р. по травень 2022 р. неодноразово видавав розпорядження, на підставі яких ОСОБА_2 отримувала премії та надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці та максимально можливий розмір допомоги на оздоровлення:
- 26.04.2021 № 473-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за квітень 2021 року»; 
- 26.05.2021 № 588-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за травень 2021 року»; 
- 25.06.2021 № 742-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за червень 2021 року»; 
- 27.07.2021 № 897-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за липень 2021 року»; 
- 27.08.2021 № 1055-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за серпень 2021 року»; 
- 20.09.2021 № 1132-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за вересень 2021 року»;
- 07.10.2021 за № 1042-рк «Про відпустку ОСОБА_3 » з наданням допомоги для оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати; 
- 26.10.2021 № 1252-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконкому та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за жовтень 2021 року»; 
- 26.11.2021 № 1372-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконавчого комітету та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за листопад 2021 року»; 
- 03.12.2021 № 1414-р «Про виплату премії до Дня місцевого самоврядування»;
- 26.05.2021 № 587-р «Про встановлення надбавки ОСОБА_3 »; 
- 21.12.2021 № 1505-р «Про преміювання працівників апарату ради і виконавчого комітету та Квасилівської селищної ради за підсумками роботи за грудень 2021 року»; 
- 26.01.2022 № 66-р «Про преміювання працівників апарату Рівненської міської ради та виконавчого комітету за підсумками роботи за січень 2022 року»; 
- 23.02.2022 № 196-р «Про преміювання працівників апарату Рівненської міської ради та виконавчого комітету за підсумками роботи за лютий 2022 року»; 
- 25.03.2022 № 277-р «Про преміювання працівників апарату Рівненської міської ради та виконавчого комітету за підсумками роботи за березень 2022 року»; 
- 20.05.2022 за № 437-рк «Про відпустку ОСОБА_3 » з наданням допомоги для оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати(а.с.29-46 т.1 ).

Статею 1 Закону № 1700-VІІ визначено: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 1700-VІІ, особи зазначені у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, мають діяти виключно в їх інтересах.

Аналогічні приписи містить ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», де зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. За частиною другою зазначеної статті відповідальність настає у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Рівненського міського голови та являючись посадовою особою місцевого самоврядування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомив про це НАЗК, тобто вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена наявними у матеріалах справи доказами. 

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вказуючи про незаконність постанови, зазначив, що суд не навів конкретних і безумовних ознак наявності у нього приватного інтересу по відношенню до ОСОБА_2 , в чому полягає суперечність між його приватними інтересами та його службовими повноваженнями та якими чином ця суперечність вплинула на його об`єктивність чи неупередженість при прийнятті розпоряджень. Такі доводи апеляції є безпідставними, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 перераховувала кошти у виборчий фонд ОСОБА_1 , а останній відразу ж, після обрання його міським головою, призначив ОСОБА_2 радником міського голови патронатної служби апарату ради і виконавчого комітету Рівненської міської ради, що свідчить про наявність приватного інтересу по відношенню ОСОБА_2 .  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді міського голови, мав повноваження визначати керуючому справами виконавчого комітету розмір матеріальної допомоги на оздоровлення у межах, що не перевищує розмір середньомісячної заробітної плати. Таку матеріальну допомогу ОСОБА_1 визначав у максимальному розмірі. Також ОСОБА_1 мав право визначати розміри премій та надбавок ОСОБА_2 .   

Не заслуговує на уваги аргументи апеляційної скарги про те, що грошові кошти у формі добровільного внеску від ОСОБА_2 до виборчого фонду надійшли задовго до дати складення ОСОБА_1 присяги, тому застосування положень Закону № 1700-VІІ до правовідносин, які виникли до набуття статусу суб`єкта декларування, є юридично некоректним. Норми Закону № 1700-VІІ не містить положень про те, що будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, на яку поширюється дія цього Закону, і який зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками, має виникнути після набуття статусу суб`єкта декларування.

Є законним висновок суду першої інстанції про ухвалення постанови 10.07.2023 року за відсутності у судовому засіданні ОСОБА_1 і такий висновок не спростовують аргументи апеляційної скарги. З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 був в судовому засіданні суду першої інстанції, надав пояснення і належним чином повідомлявся про дати судових засідань, однак до суду не з"являвся ненодноразово. Вказані ОСОБА_1 причини неявки у судові засідання суд вірно оцінив як неповажні, а таку поведінку, особи що притягається до адміністративної відповідальності, як намір ухилитися від адміністративної відповідальності, шляхом затягування строків розгляду справи.

Окрім зазначеного, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення № 33-01/07 від 03.02.2023 складено з порушенням закону, а саме: НАЗК йому надіслало проєкт протоколу для ознайомлення, і це суперечить вимогам ст.256 КУпАП. Однак, як видно з матеріалів справи, 12.01.2023 року НАЗК направило Рівненському міському голові ОСОБА_1 лист з додатками на 54 аркушах, у якому зазначалось, що НАЗК здійснює збір та оцінку доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП. При цьому повідомлялось, що ОСОБА_1 направляються два примірники проєктів протоколу для вчинення останнім комплексу дій, зокрема: поставнення підпису про ознайомленням з правами, зазначення про визнання/не визнання вини, надання пояснень та зауважень до протоколу, підписання проєктів протоколу, зазначення мотивів відмови від підписання. Після повернення ОСОБА_1 до НАЗК всіх необхідних документів, вони будуть розглянуті уповноваженою особою і складено протокол про адміністравтивне правопорушення. ОСОБА_1 запропоновано за бажанням прибутим до НАЗК для данання пояснень, попередньо домовившись про дату притуття. Зазначене дає підстави для висновку, що НАЗК виконало всі вимоги закону при складанні протоколу та не обмежило ОСОБА_1 у праві ознайомлення з пртоколом та усіма матеріалами щодо адміністративного правопорушення(а.с.84-88 т.1). 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій НАЗК під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 

Щодо аргументів апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права обіймати посади, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, на строк 1 (один) рік. ОСОБА_1 у скарзі покликається на те, що суд послався на ч. 6 ст. 30 КУпАП, а фактично застосував ч. 7 ст. 30 КУпАП. Зазначений аргумент не узгоджується із положеннями КУпАП .

За ч. 6 ст. 30 КУпАП позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається судом на строк від шести місяців до одного року, незалежно від того, чи передбачене воно в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, коли з урахуванням характеру адміністративного правопорушення, вчиненого за посадою, особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за нею права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. 

Норма цієї статті надає право для застосування до одного року, але не більше одного року, для позбавлення особи права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається, тому висновок суду в цій частині є законним.

При визначенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції, врахувуючи характеру вчиненого правопорушення, вірно застосував ч. 6 ст. 30 КУпАП. При цьому, суд  правильно обгрунтував  такий висновок, з посиланням на всі встановлені про справі обставни та наявні докази.

Обгрунтовання апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції. Апеляційний суд розцінює доводи ОСОБА_1 про його невинуватість, як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Судом, з врахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, вірно визначено стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 6800 грн., що є мірою відповідальності, достатньою для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Місцевим судом закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за епізодами від 26.04.2021р., 26.05.2021р., 25.06.2021р., у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що відповідає положенням ст. 38 КУпАП..

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2023 року залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28.08.2023 року.
   
Судя Рівненського
апеляційного суду                                                                                 Ковальчук Н. М.