КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №759/15873/21                                                                          Головуючий у суді І інстанції: Петренко Н.О.
провадження №22-ц/824/10811/2023                                                       Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 вересня 2023 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., 
секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Апарату Верховної Ради України - Кот Оксани Василівни на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року про залишення заяви без задоволення у справі за заявою представника апарату Верховної Ради України Шумар Вікторії Юріївни про заміну боржника у справі за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2023 представник Апарату Верховної Ради України -Шумар В.Ю. звернулася до суду із заявою про заміну боржника у справі № 759/15873/21 за позовом ОСОБА_1 -Апарат Верховної Ради України на боржника - центральний орган виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів з метою виконання рішення про стягнення коштів - виплату компенсації за 29,5 календарних днів невикористаної відпустки за час роботи ОСОБА_1 на посаді помічника - консультанта народного депутата України та виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з 26.01.2022р. по день фактичного розрахунку, але не більше як за три місяці, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані за бюджетною програмою для виконання рішень суду.
В обгрунтування заяви посилалася на те, що у зв`язку із внесенням змін до деяких законодавчих актів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника - консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішення суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Апарат Верховної Ради України не може бути суб`єктом виконання судового рішення у справі № 759/15873/21 за позовом ОСОБА_1 ..
Апаратом були надані ОСОБА_1 відповідь на її заяву разом з розрахунками грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та середнього заробітку відповідно до резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції у справі № 759/15873/21 з якими вона може звернутись до центрального органу виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку передбаченому ст. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з питань виконання зазначеного судового рішення».
З урахуванням викладеного, оскільки Апарат Верховної Ради України не може бути суб`єктом виконання судового рішення у справі № 759/15873/21 за позовом ОСОБА_1 , просив заяву задовольнити.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року залишено без задоволення заяву представника апарату Верховної Ради України - Шумар Вікторії Юріївни про заміну боржника у справі за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною.
Не погодившись з вказаною ухвалою, представник Апарату Верховної Ради України - Кот Оксана Василівна подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву представника Апарату Верховної Ради України про заміну боржника у справі № 759/15873/21 за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що у зв`язку із внесенням змін до деяких законодавчих актів Законом України № 2352-ІХ від 01.07.2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (який набрав чинності 19.07.2022 року), відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів за рахунок коштів передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.
Зважаючи на зміни, внесені у законодавчі акти України, та дотримуючись принципу законності, представник апелянта вказує, що Апарат Верховної Ради України не може бути суб`єктом виконання судового рішення у справі № 759/15873/21 за позовом ОСОБА_1 ..
Разом з тим, представник апелянат вказувала, що на виконання постанови Київського апеляційного суду від 20.12.2022 року у згаданій справі та відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.02.2023 року щодо добровільного виконання судового рішення у справі №759/15873/21 у частині, яку може виконати Апарат Верховної Ради України, а саме: нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 29,5 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 01.06.2016 року по 29.08.2019 року, а також нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 26.01.2022 року по день фактичного розрахунку, але не більше як за три місяці, Апаратом Верховної Ради України були надані ОСОБА_1 всі розрахунки грошової компенсації та середнього заробітку відповідно до резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції у справі №759/15873/21, з якими ОСОБА_1 для подальшого виконання судового рішення у цій справі має звернутися до центрального органу виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів за рахунок коштів, у порядку передбаченому статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Зважаючи на викладене, представник апелянта вважає, що судом першої інстанції не були враховані вказані вище зміни в нормах матеріального права, що призвело до неправильного висновку суду про відсутність підстав для задоволення заяви представника Апарату Верховної Ради України про заміну боржника у справі у справі № 759/15873/21.
З приводу викладеної аргументації суду першої інстанції про те, що саме Апаратом Верховної Ради України були виконанні судові рішення у справі №640/5046/21 за позовом ОСОБА_1 і Апаратом Верховної Ради України у вказаній справі не було заявлено клопотання про те, що він є неналежним відповідачем, представник апелянта зазначав, що у цій справі, так само як і в інших аналогічних справах, Апарат Верховної Ради України дійсно виконував судові рішення і здійснював як нарахування так і виплати грошових компенсацій за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток, а також і середнього заробітку у справах за позовами колишніх помічників-консультантів народних депутатів України, але до набрання чинності Закону України від 01.07.2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», тобто до 19.07.2022 року.
На переконання представника апелянта після набрання чинності вказаного Закону України Апарат Верховної Ради України не є суб`єктом виконання судових рішень у згаданій категорії справ, в тому числі це стосується і справи №759/15873/21, а тому висновок, якого дійшов суд першої інстанції з цього приводу, суперечить положенням матеріального права.
19 червня 2023 року на поштову адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивачки ОСОБА_1 , в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи без задоволення заяву представника відповідача про заміну боржника, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачем (Апарат Верховної Ради) згідно рішення Окружного адміністративного суду м.Києва було виплачено середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Під час розгляду справи представником відповідача не було заявлено клопотання про те, що Апарат Верховної Ради України не є належним відповідачем у справі.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23.06.2022 року зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 52 календарні дні щорічної основної відпустки за період роботи на посадах помічника-консультанта народного депутата України без поширення Закону України «Про державну службу» , а також зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2022 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23.06. 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 29,5 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи на посадах помічника-консультанта народного депутата України без поширення Закону України «Про державну службу» з 01.06.2016 року по 29.08.2019 року, а також зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 26.01.2022року по день фактичного розрахунку, але не більше як за три місяці. У задоволенні решти позовних вимог відмовити (а.с.13-23 том 3).
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку залишаючи без задоволення заяву представника відповідача про заміну боржника у даній справі, оскільки Апарат Верховної Ради України є належним відповідачем у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набрав чинності 19.07.2022 року, Апарат Верховної Ради України не є суб`єктом виконання судових рішень у згаданій категорії справ, суд апеляційної інстанції відхиляє, та погоджується з висновками суду першої інстанції, який слушно зауважив, що в постанові від 20.12.2022 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/5046/21 від 22.09.2021року з врахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021р., відповідачем є Апарат Верховної ради здійснив виплату на картковий рахунок ОСОБА_1 282354,60 грн компенсації за невикористані 57 днів відпустки за період з 03.02.2013 року по 27.11.2014 року та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги додану до відзиву на апеляційну скаргу відповідь Державної казначейської служби України від 25.05.2023 № 5-11-04/9226, з якого вбачається наступне (а.с. 118-119 том 3).
Виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, підприємство, установа, організація, а також безспірне списання коштів державного бюджету або боржників здійснюється Казначейством відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
У вищевказаному листі Державна казначейська служби України повідомила, що виконавчий лист, який був виданий по справі № 759/15873/21, не підлягає виконанню органами Казначейства, оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер та органи Казначейства безпосередньо не наділені повноваженнями виконувати судові рішення у зазначеній категорії справ.
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Державна казначейська служби України не є стороною у справі, а тому не може нести відповідальність, у тому числі за виконання рішення у справі № 759/15873/21 за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною.
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що остаточне рішення, що набрало законної сили було ухвалено 20.12.2022 року, тобто після набрання чинності закону, на який посилається заявник. Тобто у разі не згоди з рішенням, останній мав право на його касаційне оскарження, або звертати увагу суду на зазначені положення під час розгляду у суді апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника Апарату Верховної Ради України - Кот Оксани Василівни залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «07» вересня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                Л.П. Сушко

Судді                                                                                       Д.Р. Гаращенко 
 
                                                                                                                                                                                                                                                         В.І. Олійник