ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/7771/20  Номер провадження 33/814/318/23	Головуючий у 1-й інстанції Бондарєва І.В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем Плаксюк І.Ю., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Киричко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Приблуди Є.В. поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Іванівка Барвінківського району, Харківської області, громадянку України, працюючою ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1 являючись ФОП, не припинила здійснення підприємницької діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила правила карантину вихідного дня, затверджених постановою КМУ №641 пп.4 п.15 від 22.07.2020 р. (зі змінами внесеними постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 р.).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Приблуда Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що співробітниками поліції не правильно вказана адреса та місце введення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , так як остання веде діяльність у торгівельному павільйоні, що розташований на торгівельному майданчику біля станції метро «Імені О.М. Масельського», відповідно до договору №64/2019 від 01.09.2019 року.
Крім того, ОСОБА_1 14.11.2020 року взагалі не вела підприємницьку діяльність, у зв`язку з проведенням ремонтних робіт на крівлі її торгівельного павільйону.
Протокол складено через шість календарних днів після скоєння адміністративного правопорушення.
Вказує що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не дотримано вимоги закону та безпідставно зазначено про порушення п.п. 4 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, який не стосується підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 . 
В матеріалах справи відсутні відеофайли з боді-камери та фотознімки , які б підтверджували факт роботи торгівельного павільйону та обслуговування клієнтів.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 15 лютого 2021 року посилаючись на проведення розгляду справи без участі ОСОБА_1 , яка дізналась про судове рішення лише 17 червня 2021 року.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи в суді першої інстанції, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Киричко Л.О. в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, порушено вищезазначені вимоги закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції не з`ясувавши безпосередньо обставини вчинення адміністративного правопорушення, послався на протокол про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2020 року серії ВАБ № 310487, відповідно до якого,  ОСОБА_1 являючись ФОП, не припинила здійснення підприємницької діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила правила карантину вихідного дня, затверджених постановою КМУ №641 пп.4 п.15 від 22.07.2020 р. (зі змінами внесеними постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 р.).
Апеляційний суд зазначає, що диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції надала пояснення про те, що продажу товарів безпосередньо у приміщенні магазину «Взуття» 14.11.2020 вона не здійснювала.
Вказаним протоколом  ОСОБА_1  інкримінується порушення вимог підпункту 4 пункту 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року, в редакції Постанови КМ № 1100 від 11.11.2020.
Відповідно до підпункту 4 пункту 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року, в редакції Постанови КМ № 1100 від 11.11.2020 додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється, зокрема : 
4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:
торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;
провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;
торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень;
З наведеного слідує, що відповідальність, передбачена ст. 44-3 КУпАП, наступає за порушення вимог підпункту 4 пункту 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року, виключно суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає тим обмеженням торгівельної діяльності , визначеними підпунктом 4 п. 15  постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року в редакції Постанови КМ № 1100 від 11.11.2020.
Однак, вказана обставина судом першої інстанції належним чином не з`ясована.
Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів здійснення торгівельного обслуговування населення, а саме приймання відвідувачів ОСОБА_1 у приміщенні магазина «Взуття» за адресою: м.Харків, пр. Московський, буд. 256.
Отже, ухвалюючи постанову, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права за недоведеності обставин, що мають значення для справи, оскільки ОСОБА_1 фактично не допустила порушення ст.44-3 КУпАП, та підпункту 4 п.15 Постанови КМУ №641, оскільки ОСОБА_1 торгівельна діяльність не здійснювалася, тобто приймання відвідувачів у приміщенні магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у розумінні визначеному підпунктом 4 п. 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року в редакції Постанови КМ № 1100 від 11.11.2020.
Жоден із доданих до матеріалів справи документів не містить підтвердження обставин, щодо здійснення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та п.п.8 п.15 постанови КМУ №641.
Так, за змістом протоколу, який складено працівниками поліції не вбачається в чому саме проявилась суть правопорушення, за яких обставин. Тобто протокол по справі не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можливо здійснити висновок про наявність факту правопорушення та торгівлю, продажу, та приймання відвідувачів у приміщенні магазина «Взуття».
Так, за змістом протоколу та рапорту, складеного працівником поліції вказується, що ОСОБА_1 , являючись фізичною особою-підприємцем, не припинила здійснення підприємницької діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 попри те, такі документи не містять інформації про перелік товарів, яких було здійснено ОСОБА_1 , про обставини продажу таких товарів (із допуском покупців до торгівельного приміщення). Працівниками поліції не відібрано показань свідків, не додано жодних підтверджуючих доказів, а саме фотознімків, відеозапису на підтвердження вказаним у протоколі обставинам. 
Відтак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів наявності факту вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, підпункту 4  п.15 постанови КМУ №641, в редакції Постанови КМ № 1100 від 11.11.2020.
Отже, висновки суду за результатами оцінки матеріалів справи про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам справи та не встановлюють факту наявності правопорушення.
Враховуючи вищевказане, вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Приблуді Є.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Приблуди Є.В. поданої в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2021 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко