ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" серпня 2023 р.           Справа№ 910/958/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Райського Валерія Валерійовича
на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 (повний текст складено 23.04.2023) 
у справі № 910/958/23 (суддя Щербаков С.О.)
за позовом          Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
до                    Фізичної особи-підприємця Райського Валерія Валерійовича
про                    стягнення 274 402, 39 грн, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.
У січні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Райського Валерія Валерійовича (далі - Підприємець) 274 402,39 грн заборгованості, що складається з 254 960,00 грн заборгованості за кредитом та 19 442,39 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.
В обґрунтування заявлених вимог Банк посилається на неналежне виконання Підприємцем зобов`язання з повернення банківського кредиту та відсотків за користування кредитом, що його Банк надав на підставі заяви Підприємця від 05.01.2022 про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 позовні вимоги Банку задоволено. Стягнуто з Підприємця на користь Банку 254  960,00 грн заборгованості за кредитом,   19  442,39 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 4  116,04 грн судового збору.
Суд дійшов висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання Підприємцем грошового зобов`язання за кредитним договором №б/н від 05.01.2022 з урахуванням п. п. 3.2.2.3.2, 3.2.2.3.3, 3.2.2.9.1 та    3.2.2.9.2    Умов і Правил надання послуг «КУБ», вимоги Банку про стягнення з Підприємця заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2023, Підприємець звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Скаржник зазначає, що не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки з часу відкриття провадження у справі сплатив 50  000,00 грн (платіжними інструкціями №04Т1 та №HS027B047I від 27.02.2023 на суму 25  000,00 грн кожна), а тому загальна сума заборгованості є меншою, аніж визначено судовим рішенням, а отже підлягає перегляду.
Підприємець відзначає, що не підписував анкету-заяву електронним цифровим підписом, відсутні будь-які первинні документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підтвердження факту надання кредиту. Крім того, на думку скаржника, підстави для стягнення з нього відсотків, комісії, пені відсутні, оскільки позивач не надав підтвердження того, що Підприємець ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг Банку.
Апелянт також відзначає, що не отримував копію позовної заяви з додатками.

Позиції учасників справи.
Банк надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її доводів заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.
Банк зазначає, що перевірка підпису Підприємця на його достовірність проведена через офіційний сайт Акредитованого центру сертифікації ключів Банку (які є загальнодоступними на сайті https://acsk.Privatbank.ua/acskdoc) і результати перевірки підпису були надані до матеріалів справи з позовною заявою.
Позивач відзначає, що додатком до кредитного договору, підписаного апелянтом у формі Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», є Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, що є невід`ємною частиною договору. 
В частині доводів апеляційної скарги про неповідомлення Підприємця про розгляд справи Банк зазначає, що до суду було повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення представнику відповідача 09.02.2023 ухвали Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 про відкриття провадження у справі, а тому відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 
Щодо посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції сплати за кредитом, здійсненої Підприємцем під час розгляду справи судом, Банк зазначає, що відповідач подав такі докази тільки апеляційному суду та не подавав їх суду першої інстанції разом з відзивом на позовну заяву. Тому суд першої інстанції не надавав їм оцінки, а наведені скаржником причини неподання цих доказів суду першої інстанції (неналежне повідомлення його судом першої інстанції про розгляд цієї справи) не знайшли свого підтвердження. 
Резюмуючи відзив на апеляційну скаргу, Банк зазначає, що відповідач не спростував позовні вимоги Банку, не надав будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції та не здійснив повного погашення заборгованості. При цьому позивач відзначив суперечливість поведінка скаржника щодо з одного боку погашення частини боргу, а з іншого - заперечення щодо підписання ним кредитного договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/958/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Підприємця на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 до надходження матеріалів справи №910/958/23.
17.05.2023 матеріали справи №910/958/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу Підприємця на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/958/23 залишено без руху. Надано Підприємцю строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору в сумі 6 174,06 грн у встановленому порядку. Попереджено Підприємця, що у випадку неусунення у встановлений строк недоліків апеляційної скарги дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Від Підприємця надійшла заява з доданими до неї доказами сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (квитанція №2НЕ9-Р304-ЕР73-ВВВ6 від 29.05.2023).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 поновлено Підприємцю пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/958/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємця на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/958/23. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/958/23 до закінчення його перегляду у суді апеляційної інстанції. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
Підприємець підписав заяву від 05.01.2022 про приєднання до Умов і Правил надання послуг «КУБ» у Банку, згідно з якою приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови), тарифів банку, розміщених в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають кредитний договір №б/н від 05.01.2022, та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.
Підписання заяви підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, який свідчить про підписання Підприємцем Умов 06.01.2022.
Відповідно до п. 1.1 договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни. 
Розмір кредиту - 310 000,00 грн (п. 1.2 договору).
Строк кредиту - 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п. 1.3 договору).
У період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6% на місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1,4% на місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).
Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочення зобов`язань за кредитним договором - 4% на місяць від суми простроченої заборгованості (п. 1.5 договору).
Згідно з кредитним договором № б/н від 05.01.2022 на поточний рахунок відповідача було встановлено кредитний ліміт у розмірі 310 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками.
Відповідно до п. 3.2.2.1 Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» (далі - Послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), а також в Cистемі «Приват 24». Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в Cистемі «Приват 24» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини.
Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50 000 до 1  000  000 грн (п. 3.2.2.2 Умов).
Згідно з п. 3.2.2.3 Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах. 
3.2.2.3.1. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця, окрім випадків, передбачених п. п. 3.2.2.3.1.1 та 3.2.2.3.1.3 цих Умов та Правил, шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.
3.2.2.3.1.1. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений адаптований графік погашення кредиту, що передбачає можливість погашення тіла кредиту протягом 6 місяців користування кредитом на вибір клієнта за погодженням Банку. Датами сплати платежів є дати, зазначені в Заяві.
3.2.2.3.1.2. Строк користування Кредитом зазначено у Заяві про приєднання. Максимальний строк користування Кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.
3.2.2.3.1.4. Сторони узгодили, що виконання клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за цим Договором може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних (карткових) рахунків клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим Договором в порядку та на умовах визначених п. 3.2.2.6.5 цього Договору.
Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.
Згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). У разі непогашення заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.
Відповідно до п. 3.2.2.3.2 Умов за користування Послугою клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно з Графіком, визначеними в Заяві та Тарифах. У разі несплати процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.2.6.2).
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами (п. 3.2.2.3.3 Умов).
Згідно п. п. 3.2.2.5.2 та 3.2.2.5.3 Умов клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.2.3.2. Повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п. п. 3.2.2.3.1, 3.2.2.3.2, 3.2.2.5.14, 3.2.2.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.
Відповідно до п. 3.2.2.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п. п. 3.2.2.1, 3.2.2.3 цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2.
Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.2.9.2 Умов).
Банк надав Підприємцю кредитний ліміт у розмірі 310 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками.
Звертаючись з позовом у цій справі, Банк зазначає, що Підприємець неналежним чином виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів, зокрема з погашення заборгованості у розмірі 254 960, 00 грн, яка складається з 254 960, 00 грн заборгованості за кредитом    та 19 442, 39 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно з нормами ст. 11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Статті 626, 628, 629 ЦК України визначають, що  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частина 1 ст. 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України  одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Відповідно до   ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 2  ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
При цьому позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і звернення до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №906/310/19.

Суд встановив, що Банк на виконання договору надав Підприємцю кредитний ліміт на загальну суму 310    000,00 грн, який Підприємець повністю та своєчасно не повернув, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 254 960,00 грн.
Докази сплати заборгованості у вказаному розмірі Підприємець до матеріалів справи під час її розгляду в суді першої інстанції не надав.
Щодо наданих з апеляційною скаргою копій платіжних інструкцій на загальну суму 50  000,00 грн колегія суддів зазначає таке.
За змістом ч. ч. 2 та 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи».
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України  (постанови Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №914/1725/19; від 12.01.2021 у справі №01/1494(14-01/1494); від 15.12.2020 у справі № 925/1052/19; від 21.04.2021 у справі №906/1179/20 та ін.).
Отже, суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, але лише якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести скаржник). Вказане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.
Однак у апеляційній скарзі Підприємець не наводить обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги про те, що Підприємцю не було направлено копію позовної заяви з додатками, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами направлення позовної заяви на адресу: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 24, кв. 209: опис вкладення у цінний лист та список згрупованих поштових відправлень з відтисками штемпеля відділення поштового зв`язку, фіскальний чек  АТ «Укрпошта».
Про розгляд справи Підприємець був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з яким Підприємець особисто отримав ухвалу суду 09.02.2023.
За таких підстав апеляційний господарський суд позбавлений процесуальної можливості прийняти долучені до апеляційної скарги докази, які не подавались відповідачем до матеріалів справи під час розгляду у суді першої інстанції.
Колегія суддів відзначає суперечливість позиції Підприємця, який з одного боку заперечує приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і отримання кредитних коштів, а з іншого - вчиняє дії на погашення отриманого ним у Банку кредиту за договором №б/н від 06.01.2022.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про порушення підприємцем умов кредитного договору №б/н від 05.01.2022 та наявність підстав для задоволення вимог Банку про стягнення з Підприємця 254 690, 00 грн заборгованості за тілом кредиту.
Щодо вимог Банку про стягнення з Підприємця 19 442,39 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, колегія суддів зазначає таке.
Матеріалами справи підтверджено, що Підприємець підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» з додатками, чим спростовуються відповідні посилання апеляційної скарги щодо неправомірності таких вимог Банку.
Згідно з п. 3.2.2.3.2 Умов за користування Послугою клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно з Графіком, визначеними в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.2.6.2.). 
Пунктом 3.2.2.3.3 Умов передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами.
Відповідно до п. 3.2.2.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п. п. 3.2.2.1, 3.2.2.3 цього Договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2.
Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.2.9.2 Умов).
Перевіривши наданий позивачем та здійснений господарським судом першої інстанції розрахунок відсотків у вигляді щомісячної комісії за користування кредитом, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про відповідність цього розрахунку вимогам чинного законодавства.
Таким чином, до стягнення з Підприємця на користь Банку підлягають 19 442, 39 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України  покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
          
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Райського Валерія Валерійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/958/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/958/23 залишити без змін.
3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.
4. Справу №910/958/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України. 

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                В.А. Корсак