Справа № 308/9388/23

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/509/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2023. 
Цією постановою: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 825051 від 31.05.2023та постанови судді від 26.06.2023 вбачається, що 31.05.2023 близько 18 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , ображав нецензурною лайкою та словами, намагався нанести тілесні ушкодження ОСОБА_2 , своїми діями вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство в сім`ї відносно своєї дружини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 26.06.2023 скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Викладені у судовому рішенні висновки, вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_2 про законність і обгрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП переглядає справу в межах апеляційної скарги.

-2-

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є правильним.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 825051 від 31.05.2023стверджено, що 31.05.2023 близько 18 год   ОСОБА_1  в АДРЕСА_1 , ображав нецензурною лайкою та словами, намагався нанести тілесні ушкодження  ОСОБА_2 , своїми діями вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство в сім`ї відносно своєї дружини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. З протоколу також вбачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що копію протоколу отримав.
У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що чоловік ОСОБА_1 вчинив з нею сварку, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою і ці його дії по відношенню до неї повторюються постійно. 
Рапортом сержанта поліції ОСОБА_4 стверджується, що ним відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 . 
Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2023 у справі № 308/7653/23, ОСОБА_1 вже притягався протягом одного року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
-3-

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник поліції Делеган В. В. був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Апеляційний суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 825051 від 31.05.2023, рапортом поліцейського; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , копією постанови від 15.05.2023. 
Окрім того, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що ОСОБА_1 створив в сім`ї нестерпні умови, не працює, постійно конфліктує, намагається вигнати її та дітей з будинку. 31.05.2023 черговий раз вчинив з нею сварку, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою і ці його дії по відношенню до неї повторюються постійно, навіть після його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею першої інстанції, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

-4-

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2023 щодо нього,- без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя