ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                                                                                                                               Головуючий І інстанції: Клименко А.Я.
12 вересня 2023 р.	Справа № 591/97/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2022 року у справі № 591/97/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
В с т а н о в и в:
05.01.2022 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Курбатов Д.В. звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову від 25.12.2021 року серії 1АВ № 03738435 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що відповідно до постанови, 25.12.2021 року, в автоматичному режимі було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год. на трасі М06 Київ-Чоп 510+120 автомобілем WOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , однак 25.12.2021 року вона не керувала даним автомобілем. Вищезазначений автомобіль вибув з володіння позивача 13.11.2021 року на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, відповідно до договору доручення з ОСОБА_2 .    
Також, представник позивача, зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В письмових поясненнях ОСОБА_2 повідомила суду, 25.12.2021 року вона керувала автомобілем WOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , дане адміністративне правопорушення скоєно нею. Також повідомила, що 12.01.2022 року автомобіль WOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , було перереєстровано на ОСОБА_3 (а.с. 17)
У відзиві на адміністративний позов відповідач Департамент патрульної поліції, не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови, 25.12.2021 року о 12 год. 12 хв. на трасі М06 Київ-Чоп 510+120, особа, яка керувала транспортним засобом WOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год., чим порушила 12.9 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.ю2001 року № 1306 (далі – ПДР України). За дане правопорушення відповідальну особу, а саме позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року винесла інспектор Департаменту патрульної поліції Ткачова Б.О. на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.
Крім того, відповідач зазначив, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа – фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб.
Також, відповідач зазначив, що саме позивачем 26.12.2021 року було сплачено 50 відсотків розміру штрафу, а саме 170 грн., оскілки в графі «Платник» зазначено саме позивача, а в графі «Призначення» зазначено постанову серії 1АВ № 03738435.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03.11.2022 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням скасовано постанову 1АВ №03738435 від 25.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1  ст. 122 КУпАП.
Висновок суду вмотивований тим, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує фактично аналогічними доводами, що наведені ним у відзиві на позов. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
Департаментом патрульної поліції надано до суду заяву, в якій зазначено, що оскаржувана постанова серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року була автоматично внесена до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Єдиного держаного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників було встановлено, що саме позивачем 26.12.2021 року було сплачено 50 відсотків розміру штрафу, а саме 170 грн.. Оскільки оскаржувана постанова була виконана протягом десяти днів із дня її винесення, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції № 13, постанова не була надрукована з системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, також позивач не зверталась з метою отримання вже виконаної постанови, що свідчить про те, що постанова серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року не надсилалась позивачу. 
Також, відповідач зазначив, що до суду надано інформацію з Національної автоматизованої інформаційної системи Єдиного держаного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників стосовно винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року, однак відсутня можливість надати до суду копію оскаржуваної постанови. 
В письмових поясненнях позивач ОСОБА_1 повідомила суд, що проти апеляційної скарги відповідача заперечує в повному обсязі. Також, зазначила, що 11.11.2021 року на сайті AUTO.RIO.com нею було розміщено оголошення про продаж належного їй автомобіля WOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску. 13.11.2021 року після огляду автомобіля потенційними покупцями нею у приватного нотаріуса була оформлена довіреність на право розпорядження (керування, продажу, передачі в оренду, заставу тощо) автомобілем WOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . Строк дії довіреності на прохання покупця (з урахуванням новорічних свят) був визначений до 13.02.2022 року. Фактично автомобіль вибув із її володіння і користування. Право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. 25.12.2021 року на Єдиний портал державних послуг Дія надійшло повідомлення про накладення на неї штрафу 170 грн. за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на автодорозі М06 Київ-Чоп 510+120. Надати постанову у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року про накладення на неї адміністративного стягнення не має можливості, оскільки таку постанову не отримувала. За отриманням такої постанови до Управління Патрульної поліції не зверталася, оскільки після надходження повідомлення про накладення штрафу зателефонувала ОСОБА_2 і повідомила про допущене порушення ПДД, винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності. Штраф на виконання оскаржуваної постанови був сплачений від її імені особою, яка керувала автомобілем WOLKSWAGEN POLO, та вчинила адміністративне правопорушення. 12.01.2022 року автомобіль WOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , проданий ОСОБА_2 , новий власник – ОСОБА_4 . Отже, у період з 13.11.2021 року по 12.01.2022 року вона не користувалася (не керувала) належним їй автомобілем, адміністративне правопорушення вчинено іншою особою.  
Враховуючи, що факт порушення ПДР України, зафіксований у автоматичному режимі, був сплачений не нею, з позовною вимогою про повернення (стягнення на її користь) штрафу вона не зверталась.
За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що 25.12.2021 року о 12 год. 12 хв. на трасі М06 Київ-Чоп 510+120, особа, яка керувала транспортним засобом WOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год., чим порушила 12.9 б ПДР України, за що постановою серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно із  ст. 222 КУпАП  органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1  ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-XII) визначається ПДР України, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 12.9 (б)  ПДР  України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в підпунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП,  перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом частин першої-третьої ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Означене кореспондує нормам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.01.2020 року № 13 (надалі – Інструкція № 13), яка визначає процедуру оформлення працівниками органів і органів (підрозділів) Національної поліції України, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (далі - уповноважений поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції № 13 уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені ч.  1 -  4  ст. 122 та  ч. 1  ст. 123  КУпАП.
Так, відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції № 13 при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова, яка є електронним документом, без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в  додатку 1  до цієї Інструкції.
Відповідно до додатку 1 до Інструкції № 13 постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України повинна містити: інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення (назву технічного засобу та заводський номер, серію, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та термін його дії); результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення (ідентифікатор доступу; фотознімок зафіксованого транспортного засобу; посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі).
Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції № 13 уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Опрацювання матеріалів автоматичної фіксації здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, оцінки інших доказів у справі про адміністративне правопорушення.
За результатами опрацювання на першому етапі (рівні) матеріалів автоматичної фіксації уповноважений поліцейський, зокрема, за наявності доказів у справі про адміністративне правопорушення, відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб і про відповідальну особу, або особу, яка ввезла на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам  статті 283  КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення цифрового підпису (п. 6 розділу ІІ Інструкції № 13). 
Відповідно до     ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Колегія суддів зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.
Разом з тим, відповідачем надано до суду лише роздруківку з Національної автоматизованої інформаційної системи Єдиного держаного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників, в якій зазначено: серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року, статус надходження: оскарження, порушник: ОСОБА_1 , WOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , дата порушення 25.12.2021 року, адреса: М06 Київ-Чоп 510+120, порушено вимоги п. 12 Швидкість руху, ст. 122 ч. 1 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину  (а.с. 189-191).
Таким чином, за відсутності постанови серії 1АВ № 03738435 від 25.12.2021 року, суд позбавлений можливості перевірити її на відповідність вимогам ст. 283 КУпАП. Крім того, суд немає можливості за допомогою ідентифікатора доступу перейти за посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому можливо ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення, а також перевірити інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення.
За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у справі № 338/855/17 (постанова від 26.04.2018 року), - аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі № 177/525/17 факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Колегія суддів зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.
На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2022 року, - без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова