ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року 
м. Київ

справа № 620/5003/22
адміністративне провадження № К/990/9879/23 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №620/5003/22
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року (суд у складі головуючого судді Падій В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року (колегія суддів у складі головуючого судді Шелест С.Б., суддів: Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.) в адміністративній справі №620/5003/22
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.    У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просив:
- визнати протиправним нарахування та виплату ГУ ПФУ в Чернігівській області щорічної разових грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 у розмірі, встановленому додатком до порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення вимог Закону №3551-ХІІ, у 2022    році відповідач виплатив допомогу до 05 травня у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова №540), що становить 1    491,00    грн.
Вважає, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 набув право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому статтею 12 Закону №3551-ХІІ. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.    Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року, позов задоволено.
Визнано протиправним нарахування та виплату ГУ ПФУ в Чернігівській області щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 у розмірі, встановленому додатком до порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з протиправності виплати відповідачем грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж встановлено частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII. Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на висновку щодо пріоритетності застосування положень частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII над положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540, як нормативно-правового акту вищої юридичної сили. Обґрунтовуючи належність відповідача у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що безпосередній обов`язок із виплати щорічної разової грошової допомоги до 5    травня за 2022 рік у спірних правовідносинах покладено на ГУ ПФУ в Чернігівській області, який є територіальним органом Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.    Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року в адміністративній справі №620/5003/22 та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до постанови Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі №580/2869/22 суд дійшов висновку про правомірність дій пенсійного органу з виплати щорічної разової грошової допомоги в розмірах, визначених у додатку до Порядку №540, а тому оскаржувані рішення прямо суперечать викладеній у справі правовій позиції Верховного Суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2023    року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ПФУ в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року в адміністративній справі №620/5003/22.
Позивач відзиву на касаційну скаргу до суду не надав.
4. Верховний суд ухвалою від 17 липня 2023 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 18 липня 2023 року.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та має право на пільги, встановлені статтею 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі і на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, що підтверджується копією посвідчення, наявного в матеріалах справи.
Позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі 3    906,00 грн, яку виплатило ГУ ПФУ в Чернігівській області.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
6.    Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
7. Враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС дійшла таких висновків.
8. У справі, яка розглядається, ключовим є питання визначення в умовах воєнного стану розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №560/8064/22 в касаційному порядку, у постанові від 13 червня 2023 року дійшов висновку про необхідність відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі №580/2869/22 щодо застосування положень статті 13 Закону №3551-XII, частини другої статті 20 Закону №389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та Порядку №540 у подібних правовідносинах щодо нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному вказаним Порядком, з огляду на те, що Судом не можуть бути застосовані нормативно-правові акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, оскільки вони є такими, що суперечать статті 17 Основного Закону та спеціальному законодавству, яке регулює забезпечення державою соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства, а мають бути застосовані саме положення статті 13 Закону №3551-XII у редакції Закону України №367-ХІV, згідно із якою щорічна разова грошова допомога до 5 травня для осіб з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни виплачується у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Так, у постанові від 13 червня 2023 року по справі №560/8064/22 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував наступний висновок:
«(1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей;
(2)    Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону № 3551-ХІІ;
(3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону №389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону №3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій;
(4) Уряд в додатку до Порядку №540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта Кабінету Міністрів України положенням Закону №3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році;
(5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону №3551-ХІІ у редакції Закону №367-ХІV, у таких розмірах:
I групи - десять мінімальних пенсій за віком;
II групи - вісім мінімальних пенсій за віком;
III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, Судова палата виходить із того, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону №3551-XII і Порядку №540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок №540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Окрім того, Судова палата вважає безпідставними доводи скаржника про те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту 2 постанови №540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій».
9. Застосовуючи наведені вище правові висновки Судової палати Верховного Суду до правовідносин, які виникли у справі, що розглядається, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону №3551-XII і Порядку №540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Порядок №540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Отже, враховуючи зазначене вище, є правові підстави для задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Аналогічна правова позиція за подібних правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі справа №580/4476/22.
Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки судами всебічно перевіривши обставини справи, вирішено спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року по справі №620/5003/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Стеценко С.Г.
                                                                                                              Тацій Л.В.