УХВАЛА
20 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 761/1196/23
провадження № 51-5590 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 
02 серпня 2023 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судових рішень  в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 та 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. 
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.  413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
У поданій скарзі ОСОБА_4 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак, відповідне вмотивоване обґрунтування порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, з огляду на положення ст. 412 КПК, у касаційній скарзі не викладено та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Однак, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК в прохальній частині касаційної скарги 
ОСОБА_4 сформульована нечітка вимога. Зокрема, скаржник просить скасувати судові рішення та ставить питання про відвід слідчого судді, що згідно положень 
ст. 76 КПК не є повноваженнями Верховного Суду. Скаржник має чітко зазначити про те, яке саме рішення повинен прийняти Суд, з урахуванням положень ст. 436 КПК.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. 
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу, ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року, залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                             ОСОБА_3