П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/6608/22	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
повний текст судового рішення
складено 03.03.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                          Танасогло Т.М.,
суддів:                                                   Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року у справі № 420/6608/22 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
У травні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому з урахуванням заяви від 25 травня 2022 року за вх. №17321/22, просив суд:
Визнати протиправними дії Регіонального управління Морської охорони, що проявляються у відмові ОСОБА_1 щодо внесення в список виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в 2021 році;
Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони прийняти та розглянути надані документи та прийняти належне рішення про направлення належним чином оформлених документів з розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України для погодження;
Визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України, що проявляється в неприйнятті рішення та не здійсненні юридично значимих і обов`язкових дій віднесених до компетенції суб`єкта владних повноважень для нормативно правового регулювання питання щодо виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення ОСОБА_1 ;
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про погодження виплати грошової компенсації ОСОБА_1 ;
5. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони перерахувати на особистий рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент виключення позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України з 01.08.2021р. вислуга років позивача становила понад 26 календарних років, у зв`язку з чим та у відповідності до положень статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він набув право на поліпшення житлових умов шляхом отримання жилого приміщення для постійного проживання (або грошової компенсації), і перебував на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Регіональному управлінні Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ). Зазначає, що 12 жовтня 2021 року та 21 жовтня 2021 року він звертався до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України із правомірним проханням забезпечити реалізацію його права, однак Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України у своїй відповіді №702/М-40 від 26 жовтня 2021 року відмовило ОСОБА_1 щодо внесення в список виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в 2021 році. Аналогічною була відповідь № 702/М-16397-10699 від 30 грудня 2021 року Адміністрації Державної прикордонної служби України на звернення позивача від 06 грудня 2021 року, яка на думку позивача є протиправною виходячи з ст.12 Закону та наявності у нього відвідного стажу.
Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи тим, що жодної протиправної бездіяльності чи протиправних відносно позивача у спірних правовідносинах не вчиняв.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 21.10.2021 щодо виплати йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.
Зобов`язано Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України розглянути за засіданні житлової комісії звернення ОСОБА_1 від 21.10.2021 щодо виплати йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 № 26, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України подано на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги, виклавши більшою мірою аналогічні доводи тим, що були викладені у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивача було звільнено у запас Збройних Сил України у зв`язку із закінченням строку контракту. За таких умов, на думку апелянта, позивач не підпадає під дію Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою КМ України №728 від 02.09.2015р. Про те, що позивачу на передбачено виплату грошової компенсації через нерозповсюдження на нього дії Порядку №728, відповідач повідомив відповідним листом №702/М-40 від 26.10.2021р. Відтак, апелянт вважає, що жодної протиправної діяльності по відношенні до позивача в діях посадових осіб відповідачів не має, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
05.04.2023р. та 11.04.2023р. (через Електронний суд) від позивача надійшли фактично ідентичні за змістом відзиви на апеляційну скаргу, у яких вказуючи про необґрунтованість доводів апелянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін мотивуючи зокрема тим, що посилання відповідача на приписи Порядку №728 у підтвердження нібито правомірності свої дій у спірних правовідносинах, є безпідставними, адже норми вказаного Порядку безпідставно звужують положення Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей”, в якому відсутнє обмеження по підставах звільнення військовослужбовця, який вже має більше ніж 20 років вислуги. Підстави для застосування норм підзаконного акту замість норм закону, за умови колізії або звуження положення закону, в законодавстві відсутні і існувати не можуть.
За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Регіональному управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України та був включений до списків особового складу.
Відповідно до протоколу №8 засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2020 (а.с.62-63, 161), на підставі рапорту капітана 2 рангу Мартича Р.П. від 22.04.2020 NsP-753 та рапорту від 14.05.2020 № Р-925 щодо поновлення на квартирній черзі з 29.05.2000 року, з врахуванням правового висновку помічника начальника регіонального управління з правової роботи - начальнику сектору правового забезпечення підполковнику юстиції Дмитру НЄКРАСОВУ від 25.06.2020 № 704/599, керуючись статтями 34, 45, 46 Житлового кодексу УРСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12,1984 № 470, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», та пунктами 1.4., 3.4., 3.5., 3.9., 4,2., 4.3. Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 № 1040, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 р. за № 16/14707 та пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зараховано на квартирний облік у місті Одеса із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку та зарахувати до списку першочерговиків, як учасника бойових дій, капітана 2 рангу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи.
25.11.2020 позивач подав до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України рапорт, який був зареєстрований 26.11.2020 за вх. №Р-2088, про згоду на отримання ним грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення (а.с.163).
Згідно витягу з протоколу засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.02.2021 №2 (а.с.54-55): «Керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 «Про затвердження порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», розглянули рапорт капітана 2 рангу ОСОБА_2 від 26.11.2020 №Р-2088.
Рішення: 1. Розглянути питання щодо надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення при виділенні коштів на реалізацію зазначеної виплати.
2. При надходженні коштів письмово проінформувати капітана 2 рангу ОСОБА_2 про можливість отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення».
Відповідно до витягу з наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2021 року № 166-ОС (а.с.50-51, 123-124), капітана 2 рангу ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2021 №157-ОС (а.с.125) у запас Збройних Сил України за пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 01 серпня 2021 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
12.10.2021 позивачем до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України подано звернення (а.52), в якому посилаючись на ч.9   ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   просив дати вказівку голові житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України розглянути його на засіданні житлової комісії з метою зарахування до списку осіб, що потребують поліпшенім житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання та користуються правом позачергового отримання житла відповідно до п.9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів іх сімей» (в редакції Закону 1357-ІХ від 30.03.2021).
Також позивач 21.10.2021 подав до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України звернення (а.с.53), в якому просив зокрема розглянути його на засіданні житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо внесення в список виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в 2021 році, відповідно до п.9   ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   (в редакції Закону 1357-ІХ від 30.03.2021).
Листом від 26.10.2021 №702/М-40 (а.с.56) Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України повідомило позивача про те, що відповідно до наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2021 №157 - ос «Про особовий склад», ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 5 пункту 2 підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), відтак позивач не підпадає під дію Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Адміністрація Державної прикордонної служби України за результатом розгляду звернень позивача листом від 30.12.2021 №702/М-16397-10699 (а.с.57) повідомила, що у вказаному у Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення переліку, відсутня така категорія осіб, які звільнені з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Повідомила також, що у разі надходження на розгляд до Адміністрації Держприкордонслужби списків щодо надання Вам грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, Адміністрацією Держприкордонслужби буде розглянуто зазначене питання встановленим порядком та прийняте відповідне рішення.
Також, суд першої інстанції встановив, що відповідно до витягу з протоколу засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.11.2021 №15 (а.с.162) за результатами розгляду звернення військовослужбовця звільненого в запас капітана 2 рангу ОСОБА_1 з метою зарахування до списку осіб, що потребують поліпшення житлових шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, що користуються правом позачергового отримання житла та вирішено, відповідно до абзацу 1 пункту 9   статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», - зараховано капітана 2 рангу (запасу) ОСОБА_1 до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в позачерговому порядку з 25.11.2021 р. зі складом сім`ї 3 (три) особи».
Вважаючи свої права порушеними протиправними на думку позивача діями відповідачів, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за позивачем, який згідно протоколу засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України №8 від 25.06.2020 був зарахований на квартирний облік у м.Одеса, після звільнення його в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги за відсутності підстав для зняття його з обліку, наведених у пункті 30 Порядку № 1081, зберігається право на перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, а отже і право на грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення відповідно до вимог пункту 9   статті 12 Закону № 2011-ХІІ   та Порядку № 728.
Суд першої інстанції також зазначив, що Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України до суду не надано доказів розгляду звернення позивача від 21.10.2021 (а.с.53) у відповідності до вимог п.5 розділу VII Інструкції №26 та прийняття відповідного рішення про надання грошової компенсації, натомість, позивачу за результатами розгляду вказаного звернення надано відповідь у вигляді листа №702/М-40 від 26.10.2021 (а.с.56), що не передбачено нормами Інструкції №26.
На підставі викладеного суд першої інстанції зробив висновок, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України шляхом визнання протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 21.10.2021 щодо виплати йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та зобов`язання Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України розглянути за засіданні житлової комісії звернення ОСОБА_1 від 21.10.2021 щодо виплати йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 № 26, з урахуванням висновків суду.
Оскільки Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України не розглянуте по суті питання про нарахування та виплату йому відповідної компенсації, суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, що проявляється в неприйнятті рішення та не здійсненні юридично значимих і обов`язкових дій віднесених до компетенції суб`єкта владних повноважень для нормативно правового регулювання питання щодо виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення ОСОБА_1 , зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України прийняти рішення про погодження виплати грошової компенсації ОСОБА_1 та зобов`язання Регіонального управління Морської охорони перерахувати на особистий рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, вважаючи, що у цій частині права позивача станом на дату прийняття даного судового рішення фактично не порушені.
Надаючи оцінку повноті встановлення судом першої інстанції обставин справи, обґрунтованості висновків суду першої інстанції у межах вимог і доводів апеляційної скарги, позивач виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   (далі - Закон № 2011-ХІІ), який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
На час взяття позивача на квартирний облік забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями було регламентовано положеннями статті 12 Закону № 2011-ХІІ, згідно із частиною першою якої військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.
Окремими положеннями пункту 1 ч.1 статті 12 Закон № 2011-ХІІ визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Згідно з абз.4 п.9 ст.12 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, зазначеним   законом   держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених   Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Фактично аналогічні положення містяться у пунктах 3, 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, згідно яких військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26   затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі -   Інструкція №26), яка визначає механізм забезпечення жилими приміщеннями зокрема й вільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці).
Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація), встановлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015 (далі - Порядок №728).
Як визначено п. 3 Порядку №728 військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Аналогічні приписи містяться у п.4 Інструкції №26, у якому зазначено, що військовослужбовцям, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Жилі приміщення для постійного проживання або грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними та членами їх сімей не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Розділом ІІ Інструкції №26 врегульовано питання організації роботи житлових комісій.
Згідно п.п.1, 3, 5-7 розділу ІІ Інструкції, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею), розподілу жилої площі та виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, у кожному органі Держприкордонслужби створюється житлова комісія.
Для спільного вирішення житлових питань у населених пунктах, де дислокуються кілька органів Держприкордонслужби, створюються об`єднані житлові комісії.
Основною формою роботи житлових комісій є засідання.
Житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення щодо, в тому числі: включення військовослужбовців та членів їх сімей до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) і виключення їх з таких списків; зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання і зняття їх з такого обліку; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової жилої площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у встановленому законодавством порядку, тощо.
Житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби має повноваження, визначені пунктами 4, 5 цього розділу, і уповноважена, в тому числі погоджувати рішення житлових комісій органів Держприкордонслужби (об`єднаних житлових комісій) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Рішення житлової комісії оформлюється протоколом засідання житлової комісії / об`єднаної житлової комісії (далі - протокол) (додаток 1). Протокол підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується керівником органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія.
Згідно п.п. 1, 2, 4-10 розділу VII (яким визначено виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення) Інструкції №26, Військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - грошова компенсація).
Визначення розміру і надання грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 (далі - Порядок надання грошової компенсації).
Житлові комісії органів Держприкордонслужби (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, в яких настала черга на отримання жилих приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії) щодо отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в   Порядку надання грошової компенсації, та письмове зобов`язання щодо вивільнення та здачі утримуваного житла, а також здійснення повних розрахунків за спожиті комунальні послуги та енергоносії, в місячний строк з дати перерахування їм на рахунок коштів.
Житлові комісії органів Держприкордонслужби (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.
Рішення житлової комісії (об`єднаної житлової комісії) затверджується керівником органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія, та оформлюється наказом, в якому зазначаються підстави для надання компенсації, склад сім`ї, на який вона надається, який в свою чергу є підставою для підготовки житловою комісією списку виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 25 до Інструкції №26) разом з розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 26 до Інструкції №26) окремо на кожного військовослужбовця.
Списки виплати грошової компенсації (у 3 примірниках), затверджені керівником органу Держприкордонслужби, разом з розрахунками на кожного військовослужбовця (у 3 примірниках), обліковими справами військовослужбовців, витягами з наказів керівника органу Держприкордонслужби про надання грошової компенсації, витягів з протоколу засідання житлової комісії (об`єднаної житлової комісії), надсилаються до Адміністрації Держприкордонслужби для погодження.
За результатами розгляду списків виплати грошової компенсації житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження виплати грошової компенсації; відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням підстави такої відмови.
Рішення житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби оформлюється протоколом та затверджується Головою Держприкордонслужби.
Адміністрація Держприкордонслужби на підставі затвердженого протоколу засідання житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби надсилає списки виплати грошової компенсації, облікові справи військовослужбовців та витяги з протоколу засідання житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби до органів Держприкордонслужби для оформлення документів на перерахування коштів військовослужбовцям на їхній особистий рахунок у банківській установі.
Як визначено пунктами 2, 3, 5, 6 Порядку №728, дія цього Порядку поширюється на:
- військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;
- осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;
- сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;
- сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.
Військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Пункт 30 Порядку №1081 передбачає випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 12 Порядку №728 житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.
Проаналізувавши приведені вище законодавчі приписи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що за позивачем, який згідно протоколу засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України №8 від 25.06.2020 був зарахований на квартирний облік у м.Одеса, після звільнення його в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги за відсутності підстав для зняття його з обліку, наведених у пункті 30 Порядку № 1081, зберігається право на перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, а отже і право на грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення відповідно до вимог пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 728.
Доводи апелянта щодо того, що на позивача звільненого у запас через закінчення строку контракту, не розповсюджуються приписи Порядку №728 апеляційний суд оцінює критично, адже згідно зі статтями 1-2, 2 Закону № 2011-ХІІ   військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
З аналізу приписів Закону №2011-ХІІ слідує, що держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що у розумінні приписів ст.26 Закону України №2232 “Про військовий обов`язок і військову службу”, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:
а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;
б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Колегія суддів, враховуючи правові висновки Верховного суду, викладені у постанові від 10.08.2022 у справі №260/764/21 щодо застосування пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 728 у подібних правовідносинах зазначає, що системний аналіз зазначених вище норм закону дає підстави дійти висновку, що у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у пункті 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».
Така юридична визначеність зазначених понять підтверджується висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25.03.2019 у справі № 359/2295/17, від 08.04.2020 у справі № 683/2197/18 (провадження № 61-14634св19), від 15.10.2020 у справі № 636/1424/19 (провадження № 61-449св20).
Відтак, у разі звільнення військовослужбовця в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги за відсутності підстав для зняття його з обліку, наведених у пункті 30 Порядку № 1081, за такою особою зберігається право на перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, а отже і право на грошову компенсацію за належне їй для отримання жиле приміщення відповідно до вимог пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 728.
Такий правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 683/2271/18 (провадження № 61-17465св19).
З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 позивач (військовослужбовець запасу), має більше 20 років вислуги років, та на підставі відповідних рішень відповідачів з 25.06.2020 перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в загальному порядку та з 25.11.2021 в списку осіб які мають право на першочергове отримання жилих приміщень зі складом сім`ї 3особи, й був звільнений в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту.
За таких обставин, а також оскільки підстави для зняття позивача з квартирного обліку на час виникнення спірних правовідносин були відсутні, на думку колегії суддів, за позивачем після його відновлення на відповідному обліку, зберігається право на грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення в механізмі, визначеному Порядком № 728.
Водночас, Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України до суду не надано доказів розгляду звернення позивача від 21.10.2021 (а.с.53) у відповідності до вимог п.5 розділу VII   Інструкції №26   та прийняття відповідного рішення про надання грошової компенсації.
Натомість, позивачу за результатами розгляду вказаного звернення надано відповідь у вигляді листа №702/М-40 від 26.10.2021 (а.с.56), що не передбачено нормами   Інструкції №26.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням вимог ч.2   ст.9 КАС України шляхом визнання протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.10.2021 щодо виплати йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення із зобов`язанням розглянути таке звернення, з урахуванням висновків суду.
При цьому, оскільки звернення позивача щодо виплати йому компенсації за належне для отримання жиле приміщення не розглянуте по суті, суд першої інстанції грунтовно відмовив у задоволенні позовних вимог, заявлених позивачем до Адміністрації Державної прикордонної служби України, а також в частині зобов`язання Регіонального управління Морської охорони перерахувати на особистий рахунок позивача грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, вважаючи що права позивача в цій частині станом на дату прийняття судового рішення фактично не порушені.
Підсумовуючи викладене у сукупності, доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Судове рішення відповідає зазначеним вимогам ст. 242 КАС України.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року у справі №420/6608/22 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		Т.М. Танасогло	
Судді	  	А.І. Бітов   Ю.М. Градовський