Номер провадження: 33/813/1077/23
Номер справи місцевого суду: 516/101/23 
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Гуденко Д.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чубарова Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 24 квітня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 24 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000,0 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції не забезпечено право особи на захист. Необґрунтовано та непроцесуальний спосіб відмовлено у задоволений клопотання виклику поліцейського, як особи яка складала протокол з урахуванням обставин, які містяться в матеріалах справи. Окремо зазначаю, що в день слухания справи адвокат направив до суду клопотання яким просив суд відкласти розгляд справи у зв?язку із участю адвоката Чубарова С.В. у слідчих розшукових діях по кримінальному провадженню у справі  № 62023150020000023 від 12.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого 4.3 ст. 368 КК України та просив суд оголосити перерву та призначити справу на іншу дату. Суд першої інстанції неповно  дослідив обставин справи та не зазначив у постанові належної оцінки доказів, що є також безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, на думку адвоката. Відповідно до вимог закону суд зобов?язаний всебічно, повно і об?єктивно дослідити всі обставини справи, а в постанові проаналізувати дослідженні докази і дати їм відповідну оцінку. Вказаних вимог закону судом першої інстанції, на думку адвоката виконано не було. Порядок виклику осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачений ст. 277-2 КУпАП. Згідно з ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Підпис в протоколі в графі повідомлення про розгляд адміністративної справи вважали не належним повідомленням, з огляду на вимоги КУпАП
Учасники справи, були повідомлені належним чином, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В судове засідання з`явились захисник Чубаров С.В. та підзахисний Петрюк О.Я.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони захисту, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи та правопорушником не спростовано.
Апеляційний суд надаючи оцінку доводам апеляційної скарги виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №129997 від 02.02.2023р. , відповідно до  якого 01.02.2023р. о 23 годині 40 хвилин по вул. Енергетиків, 8, в м. Теплодарі Одеської області ОСОБА_1  керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номер  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч.6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. 
3 огляду на вимоги цієї норми у суду для прийняття законного рішення та в межах строків визначених законом було достатньо часу для об`єктивного розгляду цієї справи.
Судом першої інстанції не було надано стороні захисту часу для збору доказів невинуватості та за відсутності особи, а також захисника ухвалено рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Обґрунтовуючи оскаржувану постанову суд першої інстанції зазначав: «згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.02.2023р. серії EAP № 6488174,  ОСОБА_1  02.02.2023р. о 01 годині 02 хвилини в м. Теплодарі по вул. Енергетиків, 8, керував автомобілем ГАЗ 3302, державний номер  НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність 32 ч, 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.» Тобто судом в основу обвинувачення покладено начебто встановлений постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.02.2023р. серії EAP № 6488174 факт керування моїм підзахисним автомобілем. 
Сторона захисту подавала до суду першої інстанції докази стосовно того, що зазначена постанова оскаржується ОСОБА_1 , а саме до матеріалів даної справи було долучено копію ухвали Білявського районного суду Одеської області (справа №496/20290/23 від 27.03.2023 року) про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яким оскаржується постанова від 02.02.2023р. серії ЕАР № 6488174. 
Також при апеляційному перегляді справи стороною захисту надано копію рішення Біляївського районного суду у справі №496/2090/23 від 11 травня 2023 року відповідно до якого судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до якого судом першої інстанції брались до уваги покази свідків .
Під час дослідження доказів у вказаній справі свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 02.02.2023 року, він разом із ОСОБА_1 , який займається доставкою м`яса, їхали з м.Біляївка везли м`ясо до м.Теплодар. Він перебував за кермом автомобілю, оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та попросив його з ним їздити. В м.Теплодар вони зупинились, до них підійшли військові, попросили документи, оскільки була комендантська година, свідок показав паспорт, у ОСОБА_1 була перепустка у комендантську годину. Після чого, у позивача виникла сварка з військовими, які йому погрожували, та згодом викликали поліцію.
В обґрунтування оскаржуваної постанови судом першої інстанції судом зазначено, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен окремо показали суду, що вони разом патрулювали місто у комендантську годину та, проходячи по центральній вулиці в м. Теплодарі, почули гучний звук вантажного автомобілю, який виїхав на них; вони його зупинили, водій з авто вийшов хвилин через 5-7, на погляд був напідпитку, нецензурно лаявся на їхню адресу, водію було близько 40 років, круглої статури; водій показував їм перепустку, від нього йшов характерний запах алкоголю, після чого вони викликали поліцію; пасажир вантажного автомобілю до приїзду поліції не виходив з авто; приїхали два екіпажі, на водія склали 3 адміністративних матеріали. 
Покази свідків, які є представниками ТРО «Добробат», є непослідовними та спростовуються технічним аудіозаписом судового процесу в адміністративній справі № 516/102/23, що розглядалася Теплодарським міським судом Одеської області суддею Под?ячева І.Д., та якою провадження по справі за ст. 173 КУпАП закрито у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Зокрема свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо показали суду, що патрулюючи місто у нічній час почули звуки дрифту (проходженням поворотів з навмисним зривом провідної осі і прохід у керованому заносі на максимально можливій для утримання на трасі кута швидкості) після чого зупинили автомобіль ГАЗ 3302 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому під час слухання справи за ст. 173 КУпАП, яка відбувалася за пів години до слухання справи за ст. 130 КУпАЛ, свідки показали, що не можуть напевно зазначити хто саме із двох наявних в автомобілі людей був за кермом. 
Суд апеляційної інстанції враховуючи такі доводи та перевіряючі докази покладені в основу цих доводів встановив суперечливі відомості в показах зазначених свідків. Так під час слухання однієї справи свідки зазначають про неможливість розгледіти хто саме був за кермом, та непевно зазначити хто саме перебував за кермом, а під час другої з впевненістю надати покази що це сама особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Надалі в обґрунтування оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначав, що з рапорту поліцейського Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області Деменюка С.В. вбачається викладення ним обставин, які зазначені в рапорті  ОСОБА_6 , що під час оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП нагрудна камера не працювала, тому вести відеозапис не було можливості в зв?язку з тим, що вона розрядилась, тому на місці пригоди було відібрано пояснення у двох свідків та долучено до матеріалів справи. 
Абзацом 3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України віл 22.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз?яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування у постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-a(2-іс/811/3/17) Верховний Суд прийшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Таким чином, для притягнення для адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відео камеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння. 
Враховуючи вищевикладене, мотивування постанови суду першої інстанції грунтується на суперечливих та не повних доказах.
Поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина і вона не спростована в оскаржуваній постанові, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен окремо показали суду, що в автомобілі перебувало двоє людей у одного з яких не було дозволу на пересування у комендантську годину. В матеріалах наданих поліцейськими взагалі ці обставини не відображено. При розгляді справ про адміністративне правопорушення суди мають забезпечувати точне і неухильне застосування чинного законодавства, оскільки це є однією з неодмінних умов захисту прав і свобод людини, які гарантуються Конституцією України, прав і законних інтересів фізичних осіб, інтересів суспільства і держави. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Законом передбачено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, або представником такої особи, а також потерпілим або його представником. 
Як вбачається з оскаржуваної постанови, судом першої інстанції на порушення вимог ст. 280 КУпАП, помилково ,без належних та допустимих доказів, встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а також питання наявності або відсутності в діях особи, яка притягається до відповідальності складу адміністративного правопорушення. В супереч вимогам ст. 283 КУпАП постанова судді не містить основних обов?язкових елементів, наявність яких свідчить про повноту і об`єктивність з?ясування всіх обставин справи. 
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушения. 
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцію. Системний аналіз ч.1 ст. 130 КУпАП визначає три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у : керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під виливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге - перебувати в стані сп?яніння. Відсутність будь-якої складової об?єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп?яніння. Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями свідків правопорушення, які підтвердять, що саме ця особа керувала транспортним засобом, фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
В справі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Такі обставини повинні доводитися належними та допустимими доказами. 
Отже відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП суд зобов?язаний з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді, в якій не дана оцінка зазначеним обставинам, не можна визнати законною та обгрунтованою. 
Відповідно до наявного в матеріалах справи рішення Біляївського районного суду у справі №496/2090/23 від 11 травня 2023 року судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до якого судом першої інстанції встановлена обставина того, що ОСОБА_1 01.02.2023р. о 23 годині 40 хвилин по вул. Енергетиків, 8, в м. Теплодарі Одеської області не керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номер НОМЕР_1 . 
Системний аналіз п.8 ст.247, ст.251 КУпАП та застосування аналогії закону яка передбачена адміністративним законодавством суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст.82 ЦПК України та робить висновок про невинуватість ОСОБА_1 у вчіненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
3 огляду на викладене постанова Теплодарського міського суду Одеської області від 24 квітня 2023 року підлягає скасуванню, а справа закриттю в зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Теплодарського міського суду Одеської області від 24 квітня 2023 року
Апеляційну скаргу адвоката Чубарова Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 24 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення– скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 26 вересня 2023 року.

Суддя
Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький