Справа № 158/1172/23  Провадження №33/802/434/23 	Головуючий у 1 інстанції:Поліщук С. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, –  ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Кушнірука А.В.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника Кушнірука А.В. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2023 року щодо  ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.
Згідно з постановою  ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 01.04.2023 о 18 год 54 хв у с. Мощаниця, на вул. Весняна, Луцького району Волинської області, він керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і невмотивованості. Вказує, що працівники поліції взагалі не зупиняли автомобіль та не пропонували  ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці. Стверджує про психологічний вплив поліцейських на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що  ОСОБА_1 не роз`яснили його прав. Вважає, що винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується неналежними і недопустимими доказами. З огляду на наведене, просить рішення місцевого суду щодо  ОСОБА_1 скасувати за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі – закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши  ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 серії ААД № 058331, 01.04.2023 о 18 год 54 хв у с. Мощаниця, на вул. Весняна, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).
В апеляційних доводах сторона захисту посилається на те, що  ОСОБА_1 не роз`яснили його прав.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили  ОСОБА_1  права, передбачені ст.268 КУпАП, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці)  ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться «27.04.2023 о 09 год 30 хв у Ківерцівському районному суді» (а.с.3).
Крім того, згідно з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його право на захист (а.с.8, № 0000000_00000020230401195815_0021, № 0000000_000000202304012002052_0022). 
Тому, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.
В апеляційних доводах сторона захисту посилається на те, що працівники поліції взагалі не зупиняли автомобіль та не пропонували  ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці.
Проте відповідно до відеофіксації події, яка знаходиться в матеріалах справи, з водійської сторони автомобіля вийшов ОСОБА_1 і пішов до задньої частини транспортного засобу (а.с.8, 17, № VID-20230403-WA0015 та відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції «2023-04-01, час відео: 18:24:02).
Отже, даними відеозаписами повністю спростовуються доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. 
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія  ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Такі ознаки алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 були вказані і в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 серії ААД № 058331, це, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей (а.с.3).
Згідно з відеофіксацією події на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1  відмовився (а.с.8, № 0000000_00000020230401193328_0019 та № 0000000_00000020230401194329_0020).
Допитаний місцевим судом поліцейський СРПП відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 показав, що 01.04.2023 о 18 год 54 хв у с. Мощаниця, на вул. Весняна, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», д.н.з. « НОМЕР_1 », зупинився на перехресті та, вийшовши з автомобіля, перебував поруч з ним. Під час розмови з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння на підставі чого запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Газоаналізатор Drager». ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що даним транспортним засобом він не керував. Також було запропоновано пройти освідування в медичному закладі. ОСОБА_1 було роз`яснено його права, зокрема право на захист. Документів, що посвідчують його особу, працівникам поліції він не пред`явив.
Показання поліцейського об`єктивно підтверджуються і висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 01.04.2023 (а.с.4).
На переконання апеляційного суду, докази в даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП. 
Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою.
Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину. 
Таким чином, оскільки водій  ОСОБА_1  відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія та його відмову від проходження такого огляду.
Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Щодо доводів захисника про психологічний вплив поліцейських на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали даної справи не містять жодних заяв чи скарг  ОСОБА_1 на дії працівників правоохоронних органів. 
Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
А невизнання  ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив  ОСОБА_1  безальтернативне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були. 
Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Кушнірука А.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2023 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                         В.П. Денісов