КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №357/10361/21                                                                                  Головуючий у І інстанції - Бебешко М.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/3365/2023                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
11 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, завданої затопленням квартири, - 
 
установив:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_3  звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої затопленням квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 
Вказана квартира розташована на 14 поверсі 16-поверхового багатоквартирного будинку. 
14 червня 2021 року квартирі було завдано майнової шкоди в результаті потрапляння води (затоплення) з квартири АДРЕСА_2 вказаного житлового будинку. 
В результаті обстеження виявлено, що причиною затоплення є ліквідація (пошкодження) власниками квартири АДРЕСА_2 водостічної каналізації на лоджії 15 поверху квартири АДРЕСА_2 , чим було порушено норми технічної експлуатації будівель. 
Дані обставини встановлені актом ОСББ «Коваль» про наслідки залиття квартири від 14 червня 2021 року. 
В результаті затоплення була завдана шкода майну, що знаходилося в квартирі на момент затоплення. 
На день обстеження комісія встановила наступне: в результаті потрапляння води з квартири АДРЕСА_2 , що на 15 поверсі, в квартирі АДРЕСА_3 , що на 14 поверсі було пошкоджено: у вітальні - натяжна стеля, підвісна стеля з гіпсокартону, ламінат, обої, утворення плісняви; у ванній - підвісна стеля з панелей ПВХ; на кухні - обої. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 червня 2021 року встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Відповідно до висновку експерта №ED-1127-1-1825.21 від 04 вересня 2021 року, розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 становить 45306 грн. 
За проведення експертного дослідження позивачем сплаченого грошові кошти в розмірі 6000 грн. 
11 серпня 2021 року відповідачам направлялася претензія з вимогою відшкодувати шкоду протягом 10 днів. 
Претензія, надіслана ОСОБА_2 , повернулася через відсутність адресата за вказаною адресою. 
Претензія, надіслана ОСОБА_1 , згідно трекінгу поштових відправлень була отримана 20 серпня 2021 року, однак жодної відповіді на вказану претензію отримано не було.
Просила суд,  стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 45306 грн., витрати понесені на послуги експерта в розмірі 6000 грн, а всього 51306 грн.; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у справі.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року, вказаний вище позов задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 45306 грн та витрати, понесені на послуги експерта в розмірі 6000 грн, а всього 51306 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим,  ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовували тим, що акт від 14 червня 2021 року, який суд першої інстанції поклав в основу Оскаржуваного Рішення, не є належним та достовірним доказом встановлення вини Відповідачів як і Висновок експерта від 04 серпня 2021 року за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження.
У матеріалах справи відсутні докази щодо участі при складанні Акту від 14 червня 2021 року представника організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи водовідведення, під час огляду квартири Позивача по справі, - майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), - під час огляду квартири сторони по справі.
Вказані вимоги не були дотримано при складанні Акта від 14 червня 2021 року.
Із змісту Акту від 14 червня 2021 року не вбачається, що голова правління ОСББ «Коваль» Зорін М.Л., члени правління: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є спеціалістами у сфері будівництва чи встановлення аварійних ситуацій, мають відповідні кваліфікації щодо визначення причин залиття, затоплення тощо.
Тобто Акт від 14 червня 2021 року складено формально, - без залучення кваліфікованих осіб (фахівців).
Окремо звертають увагу на те, що зміст Акту від 14 червня 2021 року: не містить вказівки на дату події ймовірного залиття (потрапляння води в квартиру АДРЕСА_3 Позивача ); із Акту не вбачається, що він складений в день події; має в своїй назві непередбачену законодавством вказівку «на наслідки залиття»; Акт був складений за зовнішнім оглядом (без вказівки коли, де і ким та (найголовніше) що оглядалося та що таке є «зовнішній огляд»); не складався перелік пошкодженого майна; в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири АДРЕСА_3 та особу/осіб, яка (-і) допустили таке залиття, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття; в указаному Акті не зафіксовано відомості щодо дійсно винної сторони; не встановлено, хто саме (конкретно) винний у затопленні квартири Позивача, звідки було потрапляння води тощо; відсутні дані про причини відсутності зацікавлених осіб (від потерпілої сторони та з боку ймовірно винної), присутність яких є обов`язковою; відсутні дані що власники квартири АДРЕСА_2 , або їх представники обізнані із складеним Актом;
Акт складався без участі Відповідачів та не містить їх підписів, а отже є одностороннім документом із чого виникає сумнів у неупередженості комісії, зокрема і тому, що ОСББ «Коваль» є утримувачем мереж вказаного будинку, а тому має пряму зацікавленість у визначені невірної причини події з метою уникнення власної відповідальності; відсутність Відповідачів позбавило їх можливості подання доводів на його спростування.
Зазначений Акт від 14 червня 2021 року складено без участі Відповідачів та без обстеження сантехнічного обладнання, систем водовідведення та водостічної каналізації у квартирі АДРЕСА_5 .
В Акті від 14 червня 2021 року цілком огульно вказано про порушення норм технічної експлуатації будівель, але взагалі не конкретизовано ці норми, які, на думку авторів вказаного Акту, були порушені.
Висновок щодо причини залиття в Акті від 14 червня 2021 року членами комісії зроблено формально, віртуально, на підставі цілковитого припущення.
Зі змісту Акту від 14 червня 2021 року не вбачається достовірність встановлення причини затоплення, оскільки комісія ОСББ «Коваль» не здійснювала обстеження квартири АДРЕСА_2 Відповідачів , а отже була не в змозі достовірно встановити причину залиття.
Відтак, Акт від 14 червня 2021 року не може бути належним і допустимим доказом заподіяння Відповідачами майнової шкоди.
Крім цього, зауважили, що Висновок від 04 серпня 2021 року виготовлений стороною Позивача поза межами судового провадження у справі та заявлений нею в якості доказу та обґрунтування власних позовних вимог.
Висновок на момент свого складання втратив свою актуальність та спроможність бути належним доказом - в силу того, що дата його замовлення (14 липня 2021 року) та виготовлення (04 серпня 2021 року) перебуває поза датою, на яку вказується в Акті від 14 червня 2021 року, в якому вказано, що на думку його авторів та підписантів залиття квартири Позивача відбулося 14 червня 2021 року.
Висновок від 04 серпня 2021 року не містить стверджувального висновку про причинний зв`язок між тим, що вказано в Акті від 14 червня 2021 року.
Зазначає, що експертом не вчинялось будь-яких дій із причин потрапляння води і не встановлено, що затоплення квартири позивача трапилося за вини відповідачів, так як і не проводилося ним дослідження покриття лоджії (тераси) на наявність будь-яких ушкоджень, втручань, незаконного демонтажу каналізації, описаних в Акті ОСББ від 14 червня 2021 року.
Також, із змісту Висновку від 04 серпня 2021 року не вбачається дослідження експертом проектної документації, в тому числі і з метою встановлення коефіцієнту фізичного зносу, застосовуваного ним при розрахунках суми матеріальної шкоди.
Із Висновку від 04 серпня 2021 року не вбачається: проведення експертом інструментальних замірів, визначення геометричних розмірів (в погонних метрах, штуках, квадратних метрах і т.п.), - для визначення фізичного обсягу, площ пошкоджень; відсутній логічний зв`язок між описовими узагальненими текстовими відомостями Таблиці 1 та числовими (кількісними) даними, наведеними у фізичних вимірниках у Відомості обсягів робіт; дані, наведені у Відомості обсягів робіт, ніяким чином фактично не визначені (відповідними замірами, промірами, обчисленнями, - про вказане у Висновку від 04 серпня 2021 року відсутня будь-яка інформація); вартість матеріалів, їх кількість вказана без зазначення джерела отримання цін на них та без обґрунтування їх витрат на відповідну одиницю застосування (тобто, наприклад, кг на кв.м. або штук на погонний метр і т.п.); відсутні відомості про кількість, кваліфікацію потрібних працівників, їх розряди та розцінки; встановлення (не зазначено) дату ремонту, зробленого в квартирі АДРЕСА_3 , а отже і відсутня у експерта можливість достовірного нарахування ступеню зносу ремонту (коефіцієнт зносу експертом вказано із значенням «1» - без наведення жодних розрахунків); правомірності застосування індексу інфляції споживчих цін на 2021 рік до проведення індексації середньомісячної заробітної плати у будівництві за 2020 рік.
Щодо витрат позивача на виготовлення висновку від 04 серпня 2021 року зазначили, що відновити між позивачем та експертною установою виникли поза судовим процесом.
Отже, вказані витрати не можуть вважатися таким, що були пов`язані з розглядом справи.
Витрати в сумі 6000 грн на експерта, залученого позивачем до подання позову та відкриття провадження у справі не можуть бути судовими витратами у зв`язку із тим, що експерт не залучений учасником справи, на момент проведення експертизи судочинство у справі не здійснювалось. 
Просили скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_3 подала відзив, обґрунтовуючи його тим, що у відповідності з вимогами пункту 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгосгту України 17 травня 2005 року №76, причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно-будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «Акті про залиття» за формою додатку №4.
Поданий позивачем акт про залиття квартири складено у відповідності до вимог вказаних Правил щодо його форми та змісту, зокрема, в ньому містяться такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття; подія, що трапилась; наслідки залиття, а також причини залиття.
Також, даний акт не суперечить іншим доказам у справі, а наведені у ньому дані Відповідачами не спростовані.
Твердження відповідачів про те, що працівники обслуговуючої організації не входили в квартиру відповідача та не могли виявити в протікання води , спростовуються змістом акту, з якого вбачається, що комісією що причиною залиття (попадання води) є ліквідація (пошкодження) власниками квартири АДРЕСА_2 водостічної каналізації на лоджії 15 поверху квартири АДРЕСА_2 , крім того необхідно звернути увагу суду що в матеріалах справи присутній технічний паспорт квартири відповідачів де зазначається що лоджія 15 поверху відноситься до квартири АДРЕСА_2 та має пожежний вихід що і підтвердили відповідачі на судовому засіданні, та зазначили що у консьєржа чи голови ОСББ наявні ключі від пожежних виходів на лоджії будинку.
Крім цього, акт про залиття повністю відповідає Додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
В пункті 5 зазначеного акту вказано що «Винуватці завданої шкоди, власники квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на день складення акта в квартирі АДРЕСА_2 відсутні тому акт складався без їх участі та підписів.»
Щодо обов`язковості присутності зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін, відповідачі не з`явилися на складання акту, так як дверей квартири взагалі ніхто не відкривав, а відсутність винуватця залиття не є перешкодою для складання акту.
Тобто, факт того, що відповідач не відкрив двері чи не з`явився на складання акту, не допустив комісію до своєї квартири, не перешкоджає складанню акту та встановленню факту залиття.
Також звертає увагу на те, що зазначення у висновку дати заяви від 06 червня 2021 року є технічною помилкою, заява датована від 14 липня 2021 року та була надіслана ТОВ «Судова незалежна експертиза України» засобами електронної пошти 14 липня 2021 року.
Крім того, за даною заявою між позивачем та ТОВ «Судова незалежна експертиза України» в особі директора Герц І.В. було укладено Договір про проведення експертного дослідження №ED-1127-1-1825.21 від 14 липня 2021 року.
Відповідно до рахунку, оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором №ED-1127-1-1825.21 від 14 липня 2021 року становить 6000 грн. Згідно з меморіальним ордером МВ37205868 37205868 від 19 липня 2021 року, позивачем було здійснено оплату за проведення експертного дослідження.
Тобто, ТОВ «Судова незалежна експертиза України» ніяким чином не могло провести експертизу за заявою від 06 червня 2021 року, так як саме затоплення сталося 14 червня 2021 року, а експерт виїхав на об`єкт дослідження лише після підписання договору та повної оплати за ним.
В підтвердження розміру завданої шкоди позивачем надано висновок експерта №ED-1127-1-1825.21 від 04 серпня 2021 року, розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , становить: 45306 грн.
Вважає, що висновок судової будівельно-технічної експертизи, на який посилається позивач, як на підтвердження розміру завданих збитків у вигляді вартості ремонтно-будівельних робіт, є належним та допустимим доказом.
Також зазначила, що відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляли та не надали інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.  
Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року залишити без змін.                   
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судом встановлено, що 08 грудня 2011 року управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_6 . 
Цього ж дня, комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру.
14 червня 2021 року комісією у складі голови правління ОСББ «Коваль» - Зоріна М.Л. та членів правління ОСОБА_5 і ОСОБА_6 складено акт №16 про залиття квартири АДРЕСА_7 .
Відповідно до вказаного акту, на день обстеження комісією встановлено, що в результаті потрапляння води з квартири АДРЕСА_2 , що на 15 поверсі, в квартирі АДРЕСА_3 , що на 14 поверсі, було пошкоджено: у вітальні - натяжна стеля, підвісна стеля з гіпсокартону, ламінат, обої; у ванній - підвісна стеля з панелей ПВХ; на кухні - обої.
В результаті обстеження виявлено, що причиною залиття - (потрапляння води) є ліквідація (пошкодження) власниками квартири АДРЕСА_2 водостічної каналізації на лоджії 15 поверху квартири АДРЕСА_2 , чим було порушено норми технічної експлуатації будівель.
Комісія вважає за необхідне звернутися до власників квартири АДРЕСА_2 з вимогою усунути пошкодження водостічної каналізації та відшкодувати завдану майнову шкоду власнику квартири АДРЕСА_3 .
Комісією в даному акті визначено обсяг заподіяної шкоди:
- кімната, 37 кв.м. - пошкоджено натяжну стелю, підвісну стелю з гіпсокартону, ламінат, обої, утворення плісняви;
- коридор, 6,50 кв.м. - пошкоджень не виявлено;
- кухня. 5,0 кв.м. - пошкоджено обої;
- вбиральня, 1,20 кв.м. - пошкоджень не виявлено;
- ванна, 2,60 кв.м. - пошкоджена підвісна стеля з панелей ПВХ.
Комісією визначено, що винуватцями завданої шкоди є власники квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які на день складення акту в квартирі АДРЕСА_2 відсутні, тому акт складався без їх участі та підписів.
Акт №16 від 14 червня 2021 року був складений за зовнішнім оглядом. 
Для підтвердження даного акту була запрошена потерпіла сторона, власник квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 16 червня 2021 року, квартира АДРЕСА_5 , з 28 жовтня 2019 року на праві спільної часткової власності в рівних частках належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Підставою для проведення державної реєстрації права власності був договір дарування квартири, укладений 28 жовтня 2019 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як дарувальниками та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як обдарованими.
04 серпня 2021 року судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Комашко Р.В. складено висновок №ED-1727-1-1825.21 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження.
14 липня 2021 року між ТОВ «Судова незалежна експертиза України» та ОСОБА_3 укладено договір №ED-1127-1-1825.21, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Експерт приймає на себе зобов`язання провести експертне дослідження з питань, викладених у заяві від 14 липня 2021 року, та за результатами проведеного дослідження надати підсумковий документ.
Згідно з п.5.1 вказаного договору, вартість послуг за даним договором складає 6000 грн.
Відповідно до даного висновку, 14 липня 2021 року до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» від ОСОБА_3 надійшла заява від 06 червня 2021 року з проханням провести будівельно-технічне експертне дослідження об`єкту: квартири АДРЕСА_1 . 
Виконання експертного дослідження доручено судовому експерту Комашку Р.В., який має кваліфікацію судового експерта та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. 
Дослідження проводилося методом порівняння наданих матеріалів із даними отриманими під час обстеження на місці. 
При проведенні обстеження застосовувалися візуальний та інструментальний (вимірювальний) методи.
За результатами експертного дослідження судовим експертом складено висновок, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , становить 45306 грн.
До висновку експерта долучено фото таблиці на 2 аркушах, вартість обсягів робіт на 1 аркуші та кошторис на ремонтно-відновлювальні роботи на 3 аркушах.
ТОВ «Судова незалежна експертиза України» платнику ОСОБА_3 виставлено рахунок від 14 липня 2021 року про здійснення оплати за організацію проведення експертного дослідження, згідно з Договором №ED-1127-1-1825.21 в сумі 6000 грн., який оплачено згідно меморіального ордеру №МВ37205866 від 19 липня 2021 року в сумі 6000 грн.
11 серпня 2021 року представником позивача направлено претензію до відповідачів щодо відшкодування заподіяної шкоди протягом 10-днів з моменту отримання претензії.
Відповідно до даних АТ «Укрпошта» поштове відправлення, адресоване ОСОБА_1 , повернулося через відсутність адресата за вказаною адресою. 
Поштове відправлення, адресоване ОСОБА_2 вручено особисто 20 серпня 2021 року.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог. 
З висновками викладеними у рішенні суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне. 
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 
Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до яких: якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (додаток 4), яким комісійно описується, що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, встановлюються причини залиття, надаються висновки і рекомендації комісії про те. що необхідно зробити і хто заподіяв шкоду. 
Даний акт підписується членами комісії, затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та надається для ознайомлення мешканцям квартир.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, цивільне законодавство покладає на відповідача обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача обов`язок доведення наявності шкоди та її розмір.
Правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в Постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року (справа №263/7910/17) та від 11 грудня 2018 року (справа №759/5781/16).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки позивач довела належними та допустимими доказами порушення її прав, яке відбулось внаслідок залиття її квартири.
Натомість, відповідачами не доведена відсутність їх вини у затопленні квартири позивача.  
Посилання відповідачів на не підписання ними акта, не впливає на його правильність та законність.
Крім цього, посилання відповідачів на відсутність кваліфікації у членів ОСББ, які складали акт про затоплення квартири, не заслуговують на увагу, оскільки також не підтверджені належними доказами.
Посилання відповідачів на наявність помилок у висновку експерта, наданого позивачем, не спростовує вказаний висновок, оскільки альтернативного висновку щодо розміру шкоди, відповідачем надано не було.
Доводи відповідачів про відсутність їх вини у заподіянні шкоди через наявність даної вини у діях забудовника чи балансоутримувача, також не заслуговують на увагу, так як жодних доказів наявності вини у затопленні квартири саме від дій забудовника чи балансоутримувача будинку, матеріали справи не містять. 
Відтак, стороною відповідача не спростовано наявність вини у заподіянні шкоди позивачу внаслідок затоплення квартири.
Звертаючись до суду із даною апеляційної скаргою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили також допитати в якості свідків  ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно частин 1 та 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.   
З матеріалів справи вбачається, що протокольною ухвалою від 06 грудня 2021 року суд першої інстанції задовольнив клопотання представників обох сторін про виклик зазначених свідків.
У наступне судове засідання призначене на 23 травня 2022 року свідки не з`явились та як вбачається з протоколу судового засідання, представники обох сторін вважали за можливе розглядати справу за відсутності свідків та від їх виклику відмовились.
Відтак, колегія суддів не вбачає правових підстав для прийняття нового доказу (допиту свідків) під час апеляційного розгляду.  
Отже, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції в ухваленому рішенні відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.
Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дія оскаржуваного рішення була зупинена ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року та у зв`язку із залишенням рішення суду першої інстанції без змін, необхідно поновити його дію.
Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
          Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року залишити без змін. 
Поновити дію рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба