П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/15/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Фелонюк Д.Л. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
02 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому просив:
- визнати протиправними дії Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450, у розмірі, визначеному для обласних центрів - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 15.12.2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року та з урахуванням наявності трьох членів сім`ї, із збільшенням в 1,5 рази;
- стягнути з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ЄДРПОУ – 08202826) на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення за період з 01.03.2021 року по 09.07.2021 року у розмірі 21912,84 грн;
- стягнути з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ЄДРПОУ – 08202826) на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року провадження у справі закрито.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначені підстави спрямовані на усунення випадків одночасного вирішення судами тотожних спорів.
Позови вважаються тотожними тоді, коли в них збігаються сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови не вважаються тотожними.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Як встановив суд, згідно з наказом №62 від 26.02.2021 Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) ОСОБА_1 , капітана запасу, призначено на посаду начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Хмельницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Хмельницької області.
Наказом військового комісара Хмельницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 01.03.2021 №23 капітана ОСОБА_1 з 01.03.2021 зараховано до списків особового складу Хмельницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на всі види забезпечення та наказано вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.
Відповідно до витягу з наказу військового комісара Хмельницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 09.07.2021 №68 позивач, увільнений від займаної посади і призначений на посаду заступника начальника відділу - головним інженером квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 09.07.2021 виключений із списків особового складу територіального центру комплектування та всіх видів забезпечення.
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з рапортом від 01.03.2021 (вх.№2727 від 01.03.2021), в якому просив виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) житла. Зазначено, що позивач утримує в АДРЕСА_1 із трьох кімнат жилою площею 57,1 кв.м., в якій проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (донька).
Позивач 09.07.2021 повторно подав рапорт, в якому просив призначити виплату за піднайом житла.
Відсутність рішення, прийнятого за результатами розгляду рапортів, слугувала підставою для звернення позивача до суду з позовом, в якому він просив:
- визнати протиправною бездіяльність Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450, у розмірі, визначеному для обласних центрів - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 15.12.2020 року № 1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року та з урахуванням наявності трьох членів сім`ї, із збільшенням в 1,5 рази;
- стягнути з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ЄДРПОУ - 08202826) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення за період з 01.03.2021 року по 09.07.2021 року у розмірі 21912,84 грн;
- стягнути з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ЄДРПОУ - 08202826) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
За результатами його розгляду, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №560/10071/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Хмельницької області щодо ненадання відповіді на звернення (рапорт) ОСОБА_1 від 01.03.2021 року. Зобов`язано Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Хмельницької області повторно розглянути звернення (рапорт) ОСОБА_1 від 01.03.2021 року стосовно виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виконати рішення суду від 25.10.2021 у справі №560/10071/21 та повторно розглянути рапорт від 01.03.2021.
Листом від 28.06.2022 №9/2/3945 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі №560/10071/21 щодо повторного розгляду рапорту від 01.03.2021 стосовно виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла, то рапорт розглянуто після його подання та повернуто ОСОБА_1 для усунення недоліків і подання його в установленому нормативними документами порядку. За рапортом від 01.03.2021 компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення не може бути виплачена.
У рішенні суду у справі №560/10071/21 також вказано, що житлова комісія при розгляді рапорту на виплату грошової компенсації за піднайом житла та доданих до нього документів зобов`язана прийняти рішення про виплату грошової компенсації на піднайом (найом) житла або відмову у виплаті грошової компенсації. Проте належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем підготовлено та складено відповідь на запит (рапорт) позивача від 01.03.2021 суду не надано.
Тобто підставою для звернення до суду (справа №560/10071/21) слугувала відсутність рішення, прийнятого за результатами розгляду рапорту.
Водночас, позовні вимоги у справі №560/15/23 обґрунтовані протиправністю результатів розгляду рапорту позивача від 01.03.2021.
При цьому, висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.
Проте, як встановив суд, рапорт позивача від 01.03.2021 фактично не розглянутий, оскільки відповідного рішення житлової комісії не надано. Також, за змістом листа від 28.06.2022 №9/2/3945 рапорт від 01.03.2021 розглянуто після його подання та повернуто ОСОБА_1 для усунення недоліків, але доказів того, що відповідач підготував та склав відповідь на запит (рапорт) позивача від 01.03.2021 суду не надано, як і в межах розгляду справи №560/10071/21.
Отже, в цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення у справі №560/10071/21, оскільки фактично не здійснено повторного розгляду рапорту від 01.03.2021 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі №560/10071/21 (вказаний рапорт, як зазначено в листі від 28.06.2022 №9/2/3945, розглянуто після його подання).
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на день звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом (справа №560/15/23) є таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав.
Доказів існування будь-яких інших спірних правовідносин, відмінних від тих, які були вирішені рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №560/10071/21, позивач не надав.
Враховуючи викладене, наявні підстави для закриття провадження у справі №560/15/23 на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, суд зазначає, що позивач жодним чином не позбавлений судового захисту, але не у порядку позовного провадження, а в порядку розгляду судом, який вирішив спір, процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у справі №560/10071/21.
У зв`язку з викладеним, зокрема, наявністю рішення у справі №560/10071/21, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.
Вирішуючи питання про розподіл судових, суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а тому, судові витрати в частині судового збору не розподіляються.
У позовній заяві позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
За приписами частин 3, 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Зі змісту наведених норм слідує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги №330 від 06.07.2022; акт №1 від 28.12.2022 прийому-передачі виконаних робіт договору № 330 від 06.07.2022; розрахунок витрат на правову допомогу; квитанцію №1 від 28.12.2022; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001208 від 05.01.2017; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1108351.
Між адвокатом Плужник Максим Валерійович (виконавець) та Клопков Сергій Миколайович (замовник) 06.07.2022 укладено договір про надання правової допомоги №330, відповідно до умов якого:
- замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику у відповідності до умов договору, правову допомогу з юридичних питань, які цікавлять замовника, а замовник зі свого боку зобов`язаний прийняти вказані послуги своєчасно їх оплатити (пункт 1.1);
- замовник звертається до виконавця за юридичною допомогою з наступних питань: стягнення в судовому порядку грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення (пункт 1.2);
- сторони домовились, що вартість послуг складає з гонорару (винагороди) за виконанням послуг адвокатом (пункт 3.1);
- гонорар (винагорода) сплачується замовником у разі позитивного вирішення питання та визначається за домовленістю (пункт 3.1.1);
- виконання послуги та її оплата підтверджується актом виконаних робіт, який підписується сторонами або уповноваженими представниками; оплата послуг здійснюється на протязі п`яти діб з моменту отримання замовником грошових коштів (пункт 3.3);
- цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до підписання додаткової угоди про припинення дії договору (пункт 5.1).
За змістом акту №1 від 28.12.2022 прийому-передачі виконаних робіт договору № 330 від 06.07.2022 виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги у формі складання адміністративного позову про стягнення з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення. Вартість послуг становить 5000,00 грн. При цьому, у розрахунку витрат на правову допомогу зазначено, що адвокат витратив 2 год 30 хв.
Відповідно до квитанції №1 від 28.12.2022 адвокат отримав від позивача 28.12.2022 грошову суму у розмірі 5000,00 грн.
Суд зазначає, що вказана квитанція не є розрахунковим документом, що може підтвердити фактичну сплату таких коштів.
Разом з тим, позивач не надав документи що свідчать про оплату гонорару, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Також, всупереч пункту 3.1.1 договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 №330, не дотримано умову для сплати гонорару (винагороди) замовником.
Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у цій адміністративній справі не підтверджені, тому, в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Шидловський В.Б.