ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2023 р.                                                                    Справа №907/197/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                О.С. Скрипчук
суддів                                                                                                    С.М.Бойко
                                                                                                    Т.Б.Бонк
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп» б/н від 29.06.2023 (вх. № 01-05/2116/23 від 03.07.2023)
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 (м. Ужгород, суддя Л.В.Андрейчук)
за заявою позивача за вх. № 02.3.1-02/4546/23 про збільшення позовних вимог
у справі  № 907/197/23          
за позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп», м. Ужгород Закарпатської області
до відповідача-1:  Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатської області
до відповідача-2:  Публічного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун», м. Ужгород Закарпатської області
про визнання недійсним рішення та договору купівлі-продажу земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп» звернулось до Господарського суду Закарпатської області із позовом до Ужгородської міської ради та до  Публічного акціонерного товариства «Ужгородський завод «Електродвигун» про  визнання недійсним рішення та договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Даною ухвалою суду підготовче засідання призначено на 13.04.2023.
В подальшому місцевим господарським судом було прийнято ряд процесуальних ухвал.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 заяву про збільшення позовних вимог вх. № 02.3.1-02/4546/23 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп», оскільки, така подана після закінчення підготовчого засідання (п. 2 ч. 2  ст. 46 Господарського процесуального кодексу України). Разом з тим, заява позивача доказів надіслання іншим учасникам справи не містить що є порушенням ч. 5  ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп» подало апеляційну скаргу б/н від 29.06.2023 (вх. № 01-05/2116/23 від 03.07.2023) в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про збільшення позовних вимог є заявою з процесуальних питань, а тому не потрібно надсилати її копії іншим учасникам справи. Апелянт стверджує, що справа перебуває на стадії підготовчого провадження, тому у позивача не виникало обов`язку направляти копію такої заяви, а тому у господарського суду були відсутні підстави для повернення позивачу заяви про збільшення позовних вимог.
Відповідачем-2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якій останній заперечує доводи апелянта та зазначає що судом правомірно повернуто заяву позивача через подання такої після закінчення підготовчого засідання та подання такої заяви без доказів її надсилання іншим учасникам справи.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.03.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Даною ухвалою суду підготовче засідання призначено на 13.04.2023.
28.03.2023 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 02.3.1-02/2235/23), у задоволенні якої Ухвалою суду від 03.04.2023 відмовлено.
04.04.2023 позивачем повторно подано заяву про забезпечення позову (вх. № 02.3.1-02/2464/23) та ухвалою суду від 06.04.2023 таку заяву задоволено.
В подальшому, до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову представника відповідача-2 від 02.05.2023 вх. № 02.3.1-02/3213/23, в якій заявник просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року у справі №907/197/23.
Ухвалою суду від 11.05.2023 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову представника відповідача-2 від 02.05.2023 вх. № 02.3.1-02/3213/23 у справі відмовлено.
20.06.2023 на адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог вх. № 02.3.1-02/4546/23.
Судовою колегією встановлено, що в заяві про збільшення позовних вимог позивач просить збільшити позовні вимоги до існуючих вимог додатково, а саме: визнати недійсним висновок ПП «Технології інформаційних систем аналізу» від 23 листопада 2022 року, яким ринкова вартість земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) площею 14,6 га по вул. Олександра Блеста, 1 у м. Ужгород визначена в сумі 18997520,00 грн в розрахунку на 1 кв.м. 130,12 грн без ПДВ.
Також просив суд відстрочити сплату судового збору за подання такої заяви до винесення судом рішення по суті спору.
Натомість у позовній заяві позивач просив: визнати недійсним та скасувати рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2022 №1053 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу»; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2022, укладений між Ужгородською міською радою та ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Деяк С.В. за р. №516.
З вищенаведеного слідує, що доповнення немайнового позову вимогою про визнання недійсним висновку ПП «Технології інформаційних систем аналізу» від 23 листопада 2022 року є подачею нового позову немайнового змісту, не обґрунтовуючи пов`язаність даних вимог.
Так, згідно зі статтею 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, і необхідні для правильного вирішення спору.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на. власний розсуд.
У статті 46 ГПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.
Так, відповідно до частин другої та третьої статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Оскільки предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені зокрема статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 922/53/19).
Водночас під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви (постанови Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від у справі № 922/404/19).
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.02.2022 у справі № 175/3267/17.
Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що в заяві позивача про збільшення позовних вимог змінено предмет та підстави позову, відтак, розцінюється судовою колегією, як новий позов так, як в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.
Разом з тим, місцевим господарським судом правомірно зазначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, заява позивача не містить доказів надіслання іншим учасникам справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.
Таким чином, ухвала Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваній ухвалі суду.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на апелянта в порядку ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп» б/н від 29.06.2023 (вх. № 01-05/2116/23 від 03.07.2023) залишити без змін.
2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 у справі № 907/197/23 залишити без змін.
3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено 24.08.2023.

Головуючий суддя                                                                       О.С. Скрипчук

Суддя                                                                                          С.М.Бойко 

Суддя                                                                                          Т.Б.Бонк