ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/3955/23 Головуючий 1 інстанції: Тимош О.М.
Провадження №: 33/818/735/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       12 липня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Черних І.О. за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.
Судом встановлено, що 03.05.2023 о 22:35 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Харкові по вул. Академіка Павлова, у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest №ARLM0290 (тест №394 від 03.05.2023 із результатом 0,98 проміле), чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після перегляду відео з реєстратора поліцейського заявив, що не визнає свою провину, що він не керував автомобілем, за кермом був його знайомий. Пояснив, що погодився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки на нього тиснули поліцейські. При цьому не пояснив у чому саме цей тиск виявлявся.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 457303 від 03.05.2022 року, рапортами, роздруківкою з Драгера (тестування на алкоголь, згідно з яким результат 0.98 проміле), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з відеореєстратора. 
Таким чином, суд визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №643/3955/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 року є необґрунтованою. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи та не надав належної оцінки доказам по справі.
Правопорушник ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції було безпідставно запропоновано пройти огляд за допомогою драгеру, оскільки, згідно зі словами апелянта, за кермом перебувала інша особа – ОСОБА_2 , а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була пасажиром.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що відеозаписи з нагрудної камери працівників патрульної поліції не були безперервними та з них видно, що водієм була інша особа.
Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що водій транспортного засобу не допускав будь-яких порушень правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити. Апелянт вважає, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, всі наступні їх вимоги водій та пасажир виконувати були не зобов`язані, всі складені процесуальні документи відносно них не можуть бути належними та допустимими доказами у справі.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , просила про задоволення апеляційної скарги та про скасування постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №645/884/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи правопорушника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 

Судовим розглядом встановлено, що 03.05.2023 о 22-35 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Академіка Павлова м. Харків у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився, зі згоди водія, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою ALCOTEST 7510 ARLM0290 (тест №394 від 03.05.2023 із результатом 0,98%), чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України.
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №457303 від 03.05.2023 року. 
Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:
-тестом ALCOTEST 7510 ARLM0290 (тест №394 від 03.05.2023 із результатом 0,98%); (а.с.3)
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; (а.с.6)
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; (а.с.5)
-даними відеозапису (файлів «export-26f5t» та «export-cljfk), які містяться в матеріалах справи, та на яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджують факт перебування ОСОБА_1 за кермом; (а.с.4)
-рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого сержанта поліції Олексія Девятілова від 03.05.2023 року. (а.с.7)
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. У направленні (а.с.5) зазначено, що у результаті огляду у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з безперервного відеозапису, наявного в матеріалах справи, працівники поліції після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказали на можливість пройти огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 - водієві автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я та погодився з результатами, які показав ALCOTEST 7510 ARLM0290, що підтверджується його підписом та відеозаписом. Під час проходження огляду та після нього ОСОБА_1 жодного разу не вказав на те, що він не був за кермом транспортного засобу, що спростовує доводи апелянта про те, що роздруківка результатів тести, направлення на огляд та акт огляду не є належними доказами, оскільки він не був водієм.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дослідженням у судовому засіданні диску з нагрудної бодікамери 472245 та 467856 встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтвердила факт свого перебування за кермом транспортного засобу та факт свого алкогольного сп`яніння на момент його зупинки. У судовому засідання під час перегляду записів з нагрудної камери було встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду.
Правопорушник ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення погодився, про що свідчить його підпис у відповідному протоколі, процес підписання протоколу про адміністративне правопорушення міститься на відеозаписі.
З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, та встановивши особу, яка перебувала за кермом, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія  ОСОБА_1  та законності проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1  свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. 
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.
У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. 
З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими. 
З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд –
       
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Московського районного суду м.Харкова від 22.06.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Апеляційну скаргу правопорушника – залишити без задоволення.
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.
Суддя Харківського Апеляційного суду О.М.Курило