ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6487/23 Справа № 206/430/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В.В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі: 
       головуючого - Пищиди М.М.
       суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
       за участю секретаря судового засідання - Лопакової А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Монобанк) про захист прав споживачів, -
В С Т А Н О В И Л А:
       У січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Монобанк) про захист прав споживачів.
       В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ «Універсал банк» (Монобанк) та користувачем банківської картки № НОМЕР_1 , з кредитним лімітом у розмірі 6500 гривень. 
       Доступ до даної кредитної карти забезпечувався через мобільний застосунок Монобанку за допомогою фінансового номеру телефонного оператора «Київстар», номер телефону НОМЕР_2 , яким позивачка користується з 2011 року, а також за допомогою технології FaceID. 
       За час з моменту оформлення карти і по 7 серпня 2022 року позивачкою по карті було здійснено 26 транзакцій різного характеру: поповнення, покупки, переведення коштів. Станом на 07 серпня 2022 року заборгованості по карті не було. 
       30 липня 2022 року ОСОБА_1 перетнула кордон України в Молдову, звідки літаком відбула на відпочинок до Туреччини, де і знаходилася до 28 серпня 2022 року, про що маються відповідні відмітки в закордонному паспорті та авіаквитки. 
       07 серпня 2022 року, коли позивачка знаходилася в Туреччині, їй почали надходити дзвінки в месенджері «Вайбер» від начебто співробітників ОСОБА_2 , які повідомили їй, що її картка зламана та їй необхідно випустити її заново.
       08 серпня 2022 року здійснила вхід в мобільний застосунок Монобанку, то помітила, що по її банківській картці було здійснено фінансові операції на які вона дозволу не надавала. Коли вона вийшла з застосунку та спробувала знову авторизуватися в ньому за допомогою фінансового номеру телефону та введенням паролю то з`ясувала, що доступ до картки їй заблоковано. 
       09 серпня 2022 року зателефонувала в технічну підтримку Монобанку за допомогою телеграм бота, та повідомила оператору всі подробиці та попрохала заблокувати банківську картку. Також повідомила співробітнику банку номер телефону, з якого телефонували шахраї. При цьому співробітник банку попрохав ОСОБА_1 здійснити дзвінок з начебто її номеру телефону - НОМЕР_3 та телефону IPhone 6s, на що позивачка повідомила, що не має такого телефону та такого номеру телефону, що наразі перебуває за кордоном, що її телефон та номер телефону з нею, що нічого не змінювала та ніяких даних нікому не передавала.
       11.08.2022 року при спробі відкрити віртуальну карту співробітник банку знову запропонував Позивачці зателефонувати з начебто її мобільного номеру НОМЕР_3 для того, щоб розблокувати дані, на що позивачка знову відповіла, що не має такого номеру телефону. При цьому ОСОБА_1 завірили, що всі її дані заблоковано та жодної небезпеки немає. 
       08 вересня 2022 року ОСОБА_1 надійшло смс-повідомлення про списання банком кредитних коштів. З метою з`ясування того, що відбувається позивачка звернулася в технічну підтримку банку, однак оператор банку знову запропонував їй зателефонувати з мобільного номеру НОМЕР_3 , та повідомили, що 08.08.2022 року на її картку було оформлено чотири кредитних договори на загальну суму 40956,00 грн. 
       09.09.2022 року звернулася із заявою про вчинення злочину до ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Однак її заява була передана за підслідністю до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де за результатами розгляду 14.09.2022 року у відкритті провадження було відмовлено. І лише після скарги ОСОБА_1 на бездіяльність, 29.09.2022 року заяву було прийнято та відкрито кримінальне провадження про що занесено відомості до ЄРДР. На момент подання позовної заяви жодних результатів розслідування немає. 
       09.09.2022 року позивачка звернулася із письмовою заявою до відділення АТ «Універсал Банк» (Монобанк) про вчинення відносно неї шахрайських дій. 
       06.10.2022 року на дану заяву відповідач надав письмову відповідь, якою безпідставно звинуватив позивачку в передачі третім особам пін-коду від картки, оскільки за його інформації є незаконним операціям по рахунку позивачки передував успішний вхід у систему з коректним вводом пін-коду та порадив звернутися до суду за захистом своїх прав. 
       Отже відповідно до інформації про рух коштів по картці позивачки від 25.11.2022 року на карту ОСОБА_1 , 08.08.2022 року невідомими особами було оформлено чотири кредити «розстрочка на карту» на такі суми: 9900,00 грн. о 19.07 год.; 8700,00 грн. - о 19.32 год.; 9900,00 грн. -о 19.36 год.; 12456,00 грн. - о 19.50 год., а всього 40956,00 грн. 
       Враховуючи зазначене, позивачка просила суд визнати недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 9900,00 гривень, заява № 20.30.0005476235 від 08.08.2022.
       Визнати недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 8700,00 гривень, заява № 20.30.0005476279 від 08.08.2022.
       Визнати недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 9900,00 гривень, заява № 20.30.0005476287 від 08.08.2022.
       Визнати недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 12456,00 гривень, заява № 20.30.0005476328 від 08.08.2022.
       Визнати недійсним, такими, що не є дозволеними користувачем, транзакції з переказу та зняття грошових коштів, що були здійснені в період з 07.08.2022 року по 11.08.2022 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 на суму 41572,00 гривні.
       Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» відновити залишок коштів на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Акціонерному товаристві «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 до стану, в якому він перебував на 00.00 годин 07.08.2022 року.
       Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.
       Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Монобанк) про захист прав споживачів - задоволено.
       Визнано недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 9900,00 гривень, заява № 20.30.0005476235 від 08.08.2022.
       Визнано недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 8700,00 гривень, заява № 20.30.0005476279 від 08.08.2022.
       Визнано недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 9900,00 гривень, заява № 20.30.0005476287 від 08.08.2022.
       Визнано недійсним кредитний договір «Розстрочка на карту» від 08.08.2022 року на суму 12456,00 гривень, заява № 20.30.0005476328 від 08.08.2022.
       Визнано недійсним, такими, що не є дозволеними користувачем, транзакції з переказу та зняття грошових коштів, що були здійснені в період з 07.08.2022 року по 11.08.2022 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 на суму 41572,00 гривні.
       Зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» відновити залишок коштів на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Акціонерному товаристві «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 до стану, в якому він перебував на 00.00 годин 07.08.2022 року.
       Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.
       Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою про рух коштів по картці НОМЕР_4 від 25.11.2022 року, 08.08.2022 взято розстрочки на суми: 9900,00 грн., 8700,00 грн. та 9900,00 грн. та 12456,00 грн.
       Заявою клієнта №20.30.0005476235 від 08.08.2022 року ОСОБА_1 взято розстрочку на карту в сумі 9900,00 грн. 
       Заявою клієнта №20.30.0005476279 від 08.08.2022 року ОСОБА_1 взято розстрочку на карту в сумі 8700,00 грн. 
       Заявою клієнта №20.30.0005476287 від 08.08.2022 року ОСОБА_1 взято розстрочку на карту в сумі 9900,00 грн. 
       Заявою клієнта №20.30.0005476328 від 08.08.2022 року ОСОБА_1 взято розстрочку на карту в сумі 12456,00 грн. 
       Згідно із пасажирським квитком №TYZSFQ пасажир Pshedromyrska Kateryna 28.08.2022 мала виліт з Antalya AYT-1 до Chisinau KIV 
       Відповідно до копії закордонного паспорта № НОМЕР_5 ОСОБА_1 31.07.2022 року в`їхала до Туреччини, про що мається відмінка, також мається відмітка про виїзд з Туреччини 28.08.2022 року.
       Копією протоколу про прийняття заяви вбачається, що ОСОБА_1 09.09.2022 року зверталася до ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з тим, що 07.08.2022 року виявила взлам свого акаунту електронного банку Монобанк після чого невідомими людьми було оформлено кредити на її ім`я.
       Згідно з висновком від 14.09.2022 року СКП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході розгляду матеріалу не було виявлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР, тому що не надано документів, які б підтверджували суму збитку, а саме виписки по руху грошових коштів .
       Відповідно до форми звернення від 09.09.2022 року ОСОБА_1 зверталася до «Універсал Банку» з заявою, в котрій виклала інформацію щодо того, що шахраї взломали за стосунок ОСОБА_2 та оформили чотири кредити на її ім`я, а також в заяві міститься незгода позивачки оплачувати дані кредити (т.1 а.с.59).
       Згідно з відповіддю Універсал Банку від 06.10.2022 року, де зазначено, що проведенню несанкціонованих списань 08 серпня 2022 року передував успішних вхід у мобільний додаток, що належить ОСОБА_1 , з пристрою iPhone 6s Plus, з коректним вводом ПІН-коду, а також зазначено, що цей факт підтверджує передачу позивачкою даних третім особам, що порушує умови договору про зберігання і нерозголошення даних, а саме ПІН-коду, кодів доступу .
       Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2022 року до реєстру внесено відомості про повідомлення вчиненого кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, де зазначено, що 07.08.2022 року невстановлена особа, шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами заявниці ОСОБА_1 ..
       В матеріалах справи містяться скріншоти переписки позивачки з ботом Монобанку від 09.08.2022 року, де позивачка повідомляє про списання з її картки, просить перевипустити картку, надає мобільні номери шахраїв, повідомляє, що в неї не має картки та просить закрити всі кредити у зв`язку з тим, що вона їх не оформлювала.
       Згідно з анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 16.01.2019 року, ОСОБА_1 просить «Універсал Банк» Монобанк відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_6 , а також засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем. В даній заяві міститься підпис позивачки.
       Згідно з довідкою від 17.02.2023 №QEVR-20230217-12805597 про рух коштів за період з 16.01.2019 по 16.02.2023 по картці НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 заборгованість позивачки становить 40589,48 грн., а також згідно даної довідки вбачається, що позивачка активно використовувала дану картку з дня її оформлення. 
       Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.01.2019, укладеного між Універсал Банком та ОСОБА_1 станом на 16.01.2023 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 40589,48 грн. 
       З довідки про входи ОСОБА_1 до мобільного додатку Монобанк за період з 30.07.2022 по 08.09.2022 року вбачається, що 31.07.2022 року було здійснено вхід до застосунку з номеру НОМЕР_7 , з телефону іРhone 11 pro, а 07.08.2022 року було здійснено вхід до за стосунку з номеру НОМЕР_8 з телефону іРhone 6s plus.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
       Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчин
       Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
       Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
       Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
       Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
       Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
       Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
       Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.
       Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.
       Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.
       Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).
       Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
       Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
       Також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року у справі №699/16-ц (провадження №61-16504св18) та від 05.12.2018 року у справі № 754/15020/15-ц (провадження № 61-22283св18) зроблено висновок, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.
       Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15 та в постанові Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі №489/1649/17.
       Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (пункт 10 розділу VI Положення № 705).
       Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки банк не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він своїми діями чи бездіяльністю не сприяв несанкціонованому списанню грошових коштів з його рахунків, не розголошував інформацію, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції, а тому банк зобов`язаний сплатити позивачу, який невідкладно повідомив банк про платіжні операції, що ним не здійснювалися, кошти, які були несанкціоновано зняті з його рахунку.
       Щодо витрат на правничу допомогу.
       Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
       Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
       За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
       Факт по несення витрат на професійну правничу допомогу позивачем підтверджено Договором про надання правової допомоги від 25 листопада 2022 року та квитанції на суму 15000 грн.
       Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, колегія суддів, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, дійшла до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає. 
       Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст.375 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
       Керуючись ст. 367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.
       Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: