ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5667/23
Провадження № 33/4820/539/23

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., при секретарі – Савчук Н.С., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кузняка А.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2023 року,-
в с т а н о в и в :
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2023 року 

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстованого в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.
За постановою судді, ОСОБА_1 , 22.02.2023 року о 01 год. 00 хв., в мікрорайоні «Отрадне» м.Хмельницький, біля будинку №1 по вул.Отрадна, керував транспортним засобом «Range Rover Sport» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною, просить її скасувати та закрити провадження у справі, оскільки на його думку, суддя незаконно та необґрунтовано, без законних на те підстав, постановила рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою суду. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кузняка А.А., на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в нічну пору 22.02.2023 року з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події і в медичному закладі підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як суддею першої так і апеляційної інстанцій.
Так, в процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_1 не заперечував, що відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у нічну пору 22 лютого 2023 року після того, як працівники поліції зупинили транспортний засіб в якому він перебував, однак викладав свою версію подій. 
Із жодним чином не спростованих даних відеозапису подій вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте той відмовився.
Із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 відмовився скріпити власноручним підписом, вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків від огляду відмовилась, виявляла ознаки сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінки, що не відповідала обстановці.
Змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стверджується, що ОСОБА_1 22.02.2023 о 01 год. 40 хв. був направлений на огляд до КНП «ХОЗзНПД» Хмельницької обласної ради, проте огляд не проведений. 
Із відеозаписів подій вбачається, що саме ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та попереджали про здійснення ними відеофіксації. Однак, ОСОБА_1 фактично від проходження такого огляду відмовився, при цьому вів себе зухвало.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів поліції та судді в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.
Ні особа притягнута до адміністративної відповідальності, ні його захисник, даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні навести не змогли.
В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , свідків, заборонених законодавством методів проведення процесуальних дій, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння є надуманими, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема даними відеозапису з місця події.
Жодним чином не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на кваліфікацію його дій та не звільняють ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності доводи сторони захисту про недопустимість відеозапису події через відсутність відомостей щодо способу його приєднання до матеріалів справи.
Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення. 
Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи. 
Запис цілісний та безперервний, отриманий поліцейським відповідно до вимог законодавства та не є електронним документом в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». В протоколі серії ААД № 146637 від 22.02.2023 в графі «До протоколу додаються:», крім іншого, наявне посилання на вказаний відеозапис подій.
Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації чи будь якого втручання, чи спотворення його.
Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 на не роз`яснення йому прав працівниками поліції, не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на те, що в процесі судового та апеляційних розглядів йому повністю забезпечені та відновлені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати та досліджувати докази, задавати питання свідкам та отримати на них відповіді, тощо.
Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи доказів керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння спростовуються зібраними у справі доказами. 
Зокрема, наявність таких ознак, відповідно до вимог закону, зафіксовано в протоколах про адміністративні правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. 
Жодним чином, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , не звільняє його від встановленої законом відповідальності та не може бути підставою для визнання недопустимими доказами письмових пояснень свідків, які заповнені чорнилом різного кольору. Оскільки чинним законодавством не встановлено особливих вимог до заповнення та складання письмових пояснень свідків беззаперечно одним чорнилом. При цьому свідки скріпили вказані документи власноручним підписом, чим надали їм офіційний статус. Разом з тим, вказані обставини, ніяким чином, не спростовують факту виявлення в ОСОБА_1 ознак сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння.
Є надуманими та підлягають відхиленню твердження сторони захисту, що процесуальні документи працівниками поліції були виготовлені не у встановленому законом порядку, повністю спростовуються даними відеозапису подій, з яких вбачається, що всі процесуальні документи працівники поліції складали після того як транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, після відмови останнім пройти огляд на стан сп`яніння та після того як останнього було доставлено у відділення поліції через намагання залишити місце зупинки транспортного засобу та зухвалої поведінки останнього. Вказані документи свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скріпили власноручним підписом чим надали їм офіційний статус. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були б підставами скасування судового рішення.
 
Відповідно до вимог закону за клопотанням учасників апеляційного провадження суд апеляційної інстанції може повторно дослідити обставини справи про адміністративне правопорушення та допитати свідків.
 
З огляду на те, що суддею місцевого суду повно, з дотриманням вимог закону досліджені всі докази наявні в матеріалах справи, а твердження сторони захисту зводяться виключно до незгоди з їх оцінкою суддею місцевого суду, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту та повторного допиту фактично всіх без виключення свідків, а тому таке клопотання підлягає відхиленню.
 
При цьому на переконання апеляційного суду, працівники поліції є службовими особами, які вчиняли процесуальні дії, а не свідками чи очевидцями скоєного правопорушення, за таких обставин, за наявності відеозапису подій, не вбачаю законних підстав для виклику та допиту по суті справи працівників поліції, на чому наголошує сторона захисту.
 
Більше того, в силу вимог закону не можуть бути визнані допустимим доказом показання працівників поліції з приводу здійснення ними процесуальних дій, оскільки вони є прямо зацікавленими особами.
 
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суддя дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи. 
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, –

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Сергій БОЛОТІН