П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/16462/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
08 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
у червні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, в якому просило:
- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 30.05.2023 ВП №70984320 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.;
- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 30.05.2023 ВП №70984320 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 по справі № 240/39103/21 було виконано щодо нарахування боржнику підвищення до пенсії. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, Житомирським окружним адміністративним судом 03.10.2022 у справі № 240/39103/21, ухвалено рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.05.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 , підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону № 796-XII, у розмірі два прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року та 13.01.2023 видано виконавчий лист (а.с.84).
09.02.2023 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. (далі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70984320 з виконання вищевказаного виконавчого листа та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду; постанова направлена позивачу (а.с. 85).
Листом від 09.02.2023 (а.с.88-89) відповідач повідомив державного виконавця, що на виконання рішення суду стягувачу з 17.05.2021 проведено нарахування підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, у розмірі два прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року; щомісячний розмір доплати складає 4540 грн (2270грн х2), виплата якої здійснюється з 01.12.2022; за період 17.05.2021 по 31.11.2022 нарахована доплата пенсії в сумі 83579,37 грн., яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, і її виплата може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
З вказаного листа та доданого до нього розрахунку (а.с.89) вбачається, що нарахування стягувачем підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, боржнику здійснювалась без врахування того, що відповідно до Законів України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік", "Про Державний бюджет України на 2023 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня календарного року не є сталим, а тому нарахування зазначеного підвищення до пенсії з 01.01.2022 по даний час виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2270 грн. не є належним та правильним виконанням рішення суду від 03.10.2022 у справі № 240/39103/21.
Державний виконавець направив позивачу вимогу від 08.05.2023 № 50778 (а.с.90), виконати рішення суду, здійснити з 17.05.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, у розмірі два прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року та надати письмові пояснення про причини невиконання рішення.
Вимога виконавця була отримана позивачем 10.05.2023 (а.с.15), але пояснень, які б могли свідчити про поважність причини невиконання рішення суду щодо нарахування стягувачу з 01.01.2022 підвищення до пенсії у належному розмірі надано не було.
Державний виконавець, встановивши, що боржником стягувачу нараховується підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж встановлено рішенням суду, 30.05.2023 прийняв постанову ВП №70984320 (а.с.91) про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.
Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач маючи реальну можливість нараховувати на виконання рішення суду боржнику підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, у розмірі два прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року (не тільки 2021 року, але і наступних років) без поважних причин не робив цього, а тому у відповідача були законні підстави для прийняття спірної постанови.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями статті 3 Закону №1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
В статті 63 Закону №1404-VIII зазначено:
"1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником."
В статті 75 Закону №1404-VIII зазначено:
"1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення."
Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення протягом визначеного ч. 6 ст.26 Закону №1404-VIII строку, проте не зробив цього.
З долучених до справи матеріалів встановлено, що позивач не нарахував на виконання рішення суду боржнику підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, у розмірі два прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року (не тільки 2021 року, але і наступних років), а тому у відповідача були законні підстави для прийняття спірної постанови.
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях відповідача ознак протиправності та, як наслідок, відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   08 серпня 2023 року.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.