ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/1750/23
Провадження № 22-ц/4820/1544/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І., 
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю представників сторін,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат та трьох процентів річних, за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 12 червня 2023 року.
Заслухавши доповідача, поясненя учвсників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:
         У січні 2023 року ОСОБА_1 звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 21.04.2022 року о 06.40 год. ОСОБА_2 на автодорозі М-09, Тернопіль-Львів-Рава Руська, 67 км + 350 м, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру обгону, виїхав на смугу зустрічного руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz 4160, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Власником пошкодженого автомобіля марки Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (номерний знак транспортного засобу був замінений власником в 2022 році на інший - НОМЕР_4 ).
Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 30.06.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП.
Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу, заподіяний матеріальний збиток в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.
На момент ДТП транспортний засіб Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 застраховано в ПрАТ «СК «Універсальна», що підтверджується сертифікатом/заявою-акцептом добровільного страхування наземного транспорту (сертифікат) №3014/229/001277 від 30.12.2021 року.
Крім вказаного сертифіката/заяви-акцепта, позивачем підписано преамбулу публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту №7008/10-111 від 04 .05.2020 року, яка складає частину договору страхування.
Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Універсальна» є страховиком, а ОСОБА_1 - страхувальником.
Умовами договору страхування передбачено, що страховик та страхувальник уклали договір добровільного страхування наземного транспорту про наступне: Страховик відповідно до Закону України "Про страхування", "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 20.06.2019 р. (надалі - Правила), згідно з анкетою Страхувальника, що є невід`ємною частиною договору, здійснює страхування наземного транспортного засобу та додаткового обладнання та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику/Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови Договору.
Пунктом 1.2 договору страхування визначено один із страхових ризиків - ДТП.
Пунктом 1.3 договору страхування визначена страхова сума в розмірі 1 050 000 грн.
Відповідно до п. 1.12 договору страхування строк дії договору з 12.01.2022 року до 11.01.2023 року.
28.04.2022 року він звернувся до відповідача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту.
Проте, 06.06.2022 року листом № 1324/24-001 відповідач повідомив позивача про відмову у визнанні заявленого випадку страховим та у виплаті страхового відшкодування по даній події на підставі п. 3.1.13 Договору.
Відповідач дійшов висновку про те, що застрахований ТЗ на момент події (ДТП) повинен був експлуатуватися на літніх шинах, а недотримання сезонності експлуатації шин має причинний зв`язок з настанням ДТП. 
Проте укладені між позивачем сертифікат/заява-акцепт добровільного страхування наземного транспорту (сертифікат) №3014/229/001277 від 30.12.2021 року та преамбула публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту №7008/10-111 від 04 травня 2020 року, яка складає частину договору страхування, не містять жодних вимог та обов`язок Страхувальника або водія застрахованого транспортного засобу щодо періоду використання зимових автошин. 
Зазначає, що за вказаним у преамбулі посиланням відсутня веб-сторінка з будь-якою інформацією, в тому числі відсутній і текст Оферти із пунктами 3.1.13, 6.2.11, 11.1.6, на які посилається відповідач у своїй відмові у виплаті страхового відшкодування.
Вказані обставини підтверджуються Висновком експерта №3070/22-26 від 05.10.2022 року у відповідності до якого на власному сайті Страховика в мережі Internet за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня веб-сторінка з будь-якою інформацією, про що свідчить код помилки «404 Page not found», наведений на знімку з екрану на Зображені №1 (копія висновку додається).
Укладений між сторонами спору договір не містить обов`язку страхувальника або водія застрахованого транспортного засобу щодо дотримання вказаних відповідачем періодів використання зимових автошин, тому у відповідача відсутні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.
На момент ДТП транспортний засіб був укомплектований шинами відповідного сезону.
Пункти 3.1.13, 6.2.11 та 11.1.6 публічної оферти, на які посилається відповідач у своїй відмові у сплаті страхового відшкодування, є нікчемними, оскільки позивач не підписував тексту договору страхування, який би містив такі норми.
Враховуючи, що в мережі Інтернет, та, зокрема, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутні пункти 3.1.13, 6.2.11 та 11.1.6 договору страхування, вони є нікчемними (недійсними), а посилання відповідача на обов`язок позивача щодо їх дотримання не заслуговує на увагу та не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Відповідно до висновку експерта від 14.09.2022 року №026/22 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 362260, 54 гривень.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування 28.04.2022 року, кінцевий строк виконання відповідачем зобов`язання настав 05.05.2022 року.
Тому у відповідача існує обов`язок сплати боргу (страхового відшкодування) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Розмір інфляційних втрат позивача за період з 06.05.2022 року по 31.12.2022 року за весь час прострочення становить 51346,34 гривень, 3 % річних від простроченої суми - 7130,40 грн. 
З цих підстав просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на його користь 362260,54 грн. страхового відшкодування, 51346,34 грн., інфляційних втрат та 7130,40 гривень 3 % річних від простроченої суми.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 362260,54 грн. 
В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови у позові про стягнення інфляційних втрат та 3% річних та задовольнити позов в повному обсязі. На думку апелянта, суд помилково застосував пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, хоча вказана норма не поширюється на ці правовідносини. Тому підстав для звільнення відповідача від сплати понесених позивачем інфляційних втрат у розмірі 51356,34 грн. та 3% річних у розмірі 7130,40 грн., немає. 

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» просить скасувати рішення суду як незаконне, та відмовити в задоволенні позову. Вказує, що на момент настання ДТП 21.04.2022 року застрахований транспортний засіб VOLKSWAGEN Touareg, д.р.н. НОМЕР_1 , було обладнано зимовими шинами, що є порушенням умов експлуатації шин та виключенням із страхових випадків згідно Умов добровільного страхування. Відповідно до підпункту 6.2.11 пункту 6.2 Умов добровільного страхування страхувальник зобов`язаний зберігати та обслуговувати ТЗ відповідно до умов цього Договору, вимог виробника та дотримуватись умов експлуатації ТЗ. За Умовами добровільного страхування на момент ДТП 21.04.2022 року автомобіль мав експлуатуватися на літніх шинах. Страхувальником свідомо порушено умови договору страхування, що призвело до вмотивованої відмови у виплаті страхового відшкодування згідно з підпунктом 6.3.4 пункту 6.З розділу 6 11.1.6 пункту 11.1 розділу 11 Умов добровільного страхування. У наданому позивачем сертифікаті (публічній преамбулі) зазначено, що «цей договір складається з цього сертифікату та оферти добровільного страхування наземного транспорту № 708/10-111 (форма оферта - Д-Р16-3014), затвердженої страховиком від 04.05.2020 року, які є невід`ємними частинами Договору. Текст оферти у форматі, що унеможливлює зміну йогу змісту, розміщений на власному сайті страховика в мережі Internet за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 . При підписанні сертифікату в паперовій формі, страхувальнику видається роздрукований примірник оферти. Суд не взяв до уваги, що підписавши сертифікат/заяву-акцепт від 30.12.2021 року позивач своїм підписом ствердив, що він ознайомлений з умовами договору.

У відзиві ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу страховика. Вказує, що акт огляду транспортного засобу складено без участі власника та водія транспортного засобу, який керував ним під час ДТП, а також цих осіб не було повідомлено про проведення огляду. Відображені в акті огляду від 28.04.2022 року дані щодо сезонності шин не відповідають дійсності, оскільки на час ДТП ТЗ був обладнаний літніми шинами згідно висновку судового експерта від 14.09.2022 року №026/22, акту огляду №026/22 від 08.07.2022 року. Підписані позивачем сертифікат/заява-акцепт та преамбула публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту №7008/10-111 від 04.05.2020 року не містять обов`язку страхувальника щодо періоду використання зимових шин. Відповідачем не спростований висновок експерта №3070/22-26 від 05.10.2022 року.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ПрАТ підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишенню без змін з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
 Так, встановлено, що 21.04.2022 року о 06.40 год. ОСОБА_2 на автодорозі М-09, Тернопіль-Львів-Рава Руська, 67 км + 350 м, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру обгону, виїхав на смугу зустрічного руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz 4160, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 30.06.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Власником транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з.  НОМЕР_1  є ОСОБА_1 .
На час ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту (сертифікат) №3014/229/001277 від 30.12.2021 року - автомобіль VOLKSWAGEN Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна».
Між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_1 укладено публічну оферту добровільного страхування наземного транспорту №7008/10-111 від 04.05.2020 року.
Відповідно до висновку №026/22 від 14.08.2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 складає в сумі 362260,54 грн.
28.04.2022 року ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Універсальна» заяву на виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля у ДТП 21.04.2022 року. 
Листом №1324/24-001 від 06.06.2022 року ПрАТ «СК «Універсальна» відмовлено у виплаті страхового відшкодування, за відсутності правових підстав для визнання заявленого випадку страховим.
Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль VOLKSWAGEN Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно сертифікату добровільного страхування наземного транспорту, тому цей страховик має сплатити страхове відшкодування позивачу як власнику автомобіля в сумі 362260,54 грн. Відмовляючи у стягненні інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми, суд першої інстанції виходив з норм п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України.
Проте з цими висновками не можна погодитися, зважаючи на таке. 

За змістом ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе забов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно вимог ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.
Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.
За ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до Преамбули Публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту № 708/10-111 від 04.05.2020 року, цей договір складається з цього сертифікату та оферти добровільного страхування наземного транспорту № 708/10-111, затвердженої страховиком від 04.05.2020 року, які є невід`ємними частинами Договору. Текст оферти у форматі, що унеможливлює зміну йогу змісту, розміщений на власному сайті страховика в мережі Internet за посиланням universalna/com/ pro-kompanyu/publichni-dogovory-ta-oferty/. При підписанні Сертифікату в паперовій формі, Страхувальником видається роздрукований примірник оферти.
Оферта містить перелік виключень зі страхових випадків та обмеження страхування, права та обов`язки Сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, дії страхувальника у разі настання страхового випадку, умови здійснення страхової виплати, причини відмови у виплаті страхового відшкодування, порядок зміни і припинення дії Договору та інші істотні умови Договору.
Відповідно до статей 207, 641, 642, 981 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків» безумовним прийняттям даної оферти клієнтом вважається підписання електронного сертифікату/заяви-акцепту до договору, що є його невід`ємною частиною, одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», або підписання сторонами електронного сертифікату/заяви-акцепту сторонами в паперовому вигляді.
Підписання сертифікату/заяви-акцепту в будь-який з зазначених способів означає, що Страхувальник отримав в залежності від способу укладення Договору посилання на Оферту, або Оферту в роздрукованому вигляді, умови Оферти йому повністю зрозумілі. Даний договір не є договором приєднання.
Зі змісту публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту вбачається, що підписанням даного договору страхувальник підтверджує, що до укладення договору страхування страховик повідомив, а страхувальник отримав всю інформацію в обсязі та в порядку, що передбачені частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» . 
Встановлено, що Преамбула Публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту №708/10-111 від 04.05.2020 року та сертифікат /заява-акцепт від 30.12.2021 року підписані в паперовій формі ОСОБА_1 .
В засіданні апеляційного суду представник позивача підтвердив, що ОСОБА_5 укладав договір страхування транспортного засобу безпосередньо в офісі страховика і власноруч підписав сертифікат/заява-акцепт та преамбулу публічної оферти добровільного страхування наземного транспорту, а отже, за змістом преамбули це беззаперечно свідчить про отримання ним Оферти в роздрукованому вигляді (в паперовій формі) та обізнаність з умовами договору страхування.
Відтак посилання позивача, що сайті Страховика в мережі Internet за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня веб-сторінка з будь-якою інформацією не мають істотного значення для справи, як і висновок експерта від 05.10.2022 року з цього питання.

Відповідно до Умов добровільного страхування на момент ДТП 21.04.2022 року, застрахований транспортний засіб VOLKSWAGEN Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був експлуатуватися на літніх шинах. 
За змістом підпункту 6.2.11 пункту 6.2 Умов добровільного страхування Страхувальник зобов`язаний зберігати та обслуговувати ТЗ відповідно до умов цього Договору, вимог виробника та дотримуватись умов експлуатації ТЗ.
Так, згідно з підпункту 6.3.4 пункту 6.3 розділу 6 Умов добровільного страхування Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування згідно з умовами Розділу 11 Оферти.
Відповідно до підпункту 11.1.6 пункту 11.1 розділу 11 Умов добровільного страхування підставою для відмови Страховика у здійсненні страхового відшкодування є невиконання Страхувальником (особою, допущеною до користування ТЗ) будь-яких обов`язків за Договором без поважних на це причин.
Відповідно до підпункту 3.1.13 пункту 3.1 Розділу 3 Умов добровільного страхування не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водієм, особою допущеною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій: порушення сезонності експлуатації шин у разі настання ризику ДТП. Вимога щодо періоду використання зимових автошин встановлюється з 01 листопада по 15 березня, вимога щодо використання літніх автошин встановлюється з 01 квітня по 15 жовтня. Це виключення не поширюється на випадок, коли застрахований ТЗ не перебував в русі під час ДТП, а також не стосується шин, що мають маркування всесезонних.
Отже, відповідно до Умов добровільного страхування на момент ДТП 21.04.2022 року застрахований транспортний засіб VOLKSWAGEN Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав експлуатуватися на літніх шинах. 
Доводи позивача щодо неналежності та недостовірності як доказу акту огляду транспортного засобу 28.04.2022 року є безпідставними.
Так, вказаний акт не містить даних щодо місця огляду автомобіля, проте в засіданні апеляційного суду представник відповідача пояснив, що огляд транспортного засобу VOLKSWAGEN Touareg, д.р.н. НОМЕР_1 було проведено 28.04.2022 року спеціалістом з врегулювання Страхової компанії «Універсальна» Скакуном М.О. в м. Хмельницькому на СТО, де автомобіль зберігався після ДТП, що узгоджується з поясненнями представника позивача щодо місця зберігання авто. 
В свою чергу позивач не спростував достатніми та допустимими доказами дані цього акту огляду від 28.04.2022 року, за яким застрахований транспортний засіб VOLKSWAGEN Touareg, д.р.н. НОМЕР_1 , обладнано зимовими шинами марки Bridgestone Blizzak (255/55R18109T DM-V2), що є порушенням умов експлуатації шин та виключенням із страхових випадків згідно Умов добровільного страхування.
Позивач не заперечує наявність усіх зафіксованих актом пошкоджень автомобіля, лише не погоджується з маркою шин автомобіля.
Акт огляду транспортного засобу №026/22 від 08.07.2022 року, на який посилався ОСОБА_1 на підтвердження нібито обладнання автомобіля літними шинами на момент ДТП, суд не бере до уваги як недопустимий доказ з врахуванням його складання по спливі близько 3-х місяців після ДТП.
В свою чергу позивач не спростував іншими достатніми та допустимими доказами (фотознімками транспортного засобу з місця ДТП тощо), що автомобіль був укомплектований зимовими шинами, а не літніми.
Відтак з врахуванням змісту підпункту 11.1.6 пункту 11.1 розділу 11 3.1.13 пункту 3.1 Розділу 3 Умов добровільного страхування відмова страховика у здійсненні страхового відшкодування є обґрунтованою. 
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.01.2021 року у справі 398/1113/18, що витікає з аналогічних правовідносин.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення страхового відшкодування, водночас помилковими є мотиви суду в частині відмови у стягненні інфляційних та 3 % річних, тому рішення суду слід скасувати та відмовити в задоволенні позову.
З врахуванням задоволення вимог апеляційної скарги слід компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Універсальна» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 5433,90 грн. 

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат та трьох процентів річних  відмовити.
Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Універсальна» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 5433,90 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2023 року. 

Судді                                                 Л.М. Грох
        Т.О. Янчук
О.І. Ярмолюк