ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року	Львів	Справа № 140/1591/21 пров. № А/857/8666/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Глушка І.В., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі №140/1591/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій (головуючий суддя першої інстанції – Денисюк Р.С., час ухвалення – у порядку письмового провадження, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – 01.05.2023),-

В С Т А Н О В И В:

20.04.2023 до суду, у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), надійшла заява позивача (стягувача) ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 у цій справі, які полягають у нарахуванні вказаної доплати у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.  
Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 1 травня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким її заяву задовільнити в повному обсязі.
Суть доводів апелянта зводиться до того, що судом першої інстанції не було враховано, що рішення від 30.04.2021 не було виконано ГУ ПФУ у Волинській області у повному обсязі, а саме не правильно визначено суму доплати до пенсії.
ГУ ПФУ у Волинській області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі  відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено  та з матеріалів справ слідує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2021, яке набрало законної сили, у даній справі позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 09 серпня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 у цій справі було видано, зокрема, виконавчий лист від 01.12.2022 №14306/2022, який був поданий для примусового виконання та перебуває на цей час на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2023 ВП №70097552. 
20.04.2023 до суду, у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), надійшла заява позивача (стягувача) ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 у цій справі, які полягають у нарахуванні вказаної доплати у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що відповідачем протиправно нараховано підвищення до пенсії не в розмірі двох мінімальних заробітних плат, як зазначено в резолютивній частині рішення суду.
Вважає, що такі дії суб`єкта владних повноважень вчинені на виконання рішення суду є протиправними, а при нарахуванні доплати до пенсії позивача підлягають застосуванню розміри мінімальної заробітної плати, установлені на відповідний календарний рік, з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року.
Суд першої інстанції в задоволенні заяви відмовив з тих підстав, що відповідач виконав рішення у даній справі.
Проте апеляційний суд вважає висновки  суду першої інстанції невірними з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом ( ст. 370 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Виконуючи рішення суду у даній справі, відповідач зобов`язаний при обрахунку розміру підвищення пенсії позивачу виходити з розміру двох мінімальних заробітних плат на відповідний рік.
Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем проведений перерахунок пенсії позивача відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ із застосуванням, всупереч рішенню суду у справі № 140/1591/21, прожиткового мінімуму як розрахункової величини.
Такі дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, є протиправними, оскільки не відповідають судовому рішенню, яке набрало законної сили і яким його зобов`язано при перерахунку пенсії позивачу застосувати саме розміри мінімальної заробітної плати, установлені на відповідний календарний рік, а не прожитковий мінімум, який є суттєва меншим.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».
Враховуючи, що у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у даній справі визначено, що розмір доплати до пенсії, яку слід нарахувати та виплатити позивачу, визначається статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що проведення відповідачем на виконання такого рішення суду перерахунку пенсії позивача із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних, є протиправним, оскільки не відповідає резолютивній частині судового рішення, оскільки при перерахунку пенсії застосуванню підлягає саме величина мінімальної заробітної плати.
Суд першої інстанції, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, а також допустився помилки в частині застосування норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви.
Судові витрати розподілу не підлягають, виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 14, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року про залишення без розгляду заяви, поданої у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України  у справі №140/1591/21 – скасувати.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі №140/1591/21, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 23 листопада 2019 року доплати до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі №140/1591/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 09.08.2020р. підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік)..
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати до суду першої інстанції на протязі 30 днів з моменту набрання законної сили даною постановою звіт про її виконання.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. З. Улицький