УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

30 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 480/12117/21
адміністративне провадження № К/990/28222/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року (суддя                Воловик С.В.) та
постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року (колегія у складі суддів Катунова В.В., Ральченка І.М., Бершова Г.Є.)
у справі № 480/12117/21
за позовом  ОСОБА_1  
до Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбики Тамари Анатоліївни, Міністерства юстиції України
про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбики Тетяни Анатоліївни (далі - Приватний нотаріус), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправними дії Приватного нотаріуса щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, вчинені 06.08.2021 о 09:46:08 «Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо»;
- визнати протиправними дії Приватного нотаріуса щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, вчинені 06.08.2021 о 10:28:00 « 1006101070016000331, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юсту від 21.10.2021 № 3645/7 «Про відмову у задоволенні скарги»;
- зобов`язати Мін`юст повторно розглянути скаргу, зареєстровану 09.08.2021 за № СК-721-21 і 12.08.2021 за № СК-834-21, прийняти рішення за результатами її розгляду з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом у рішенні.

Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 11.10.2022, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023, задовольнив позов.

09.08.2023 Мін`юст подав касаційну скаргу, що 15.08.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023, закрити провадження у справі. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

щодо строку касаційного оскарження 

Статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 складена 20.04.2023, строк на подання касаційної скарги закінчився 22.05.2023.

Мін`юст клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що 18.05.2023 уперше подавало касаційну скаргу, проте Верховний Суд ухвалою від 05.06.2023 повернув скаргу; 05.07.2023 Мін`юст повторно подав касаційну скаргу, проте Верховний Суд ухвалою від 25.07.2023 удруге повернув скаргу.

Суд зауважує, що повернення касаційної скарги з підстави, передбаченої п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України, та можливість повторного подання касаційної скарги пов`язана з тим, що касаційна скарга, яка не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, не залишається без руху та у скаржника, в силу закону, відсутній час на усунення недоліків такої скарги.
На відміну від випадку залишення касаційної скарги без руху, коли КАС України визначає граничний строк для усунення недоліків скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, положення КАС України не визначають строк, у який скаржник вправі повторно подати касаційну скаргу після її повернення з підстави, визначеної п. 1 ч. 5 ст. 332 КАС України.
Проте зазначене не свідчить, що після повернення касаційної скарги учасник справи не обмежений будь-якими строками на повторне подання скарги.
У такому разі, учасники судового процесу та їхні представники можуть скористатися правом на повторне подання касаційної скарги в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Мін`юст у межах строку на касаційне оскарження вперше подав касаційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023.

Верховний Суд ухвалою від 05.06.2023 повернув касаційну скаргу на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України (у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку).
Цього ж дня копію зазначеної ухвали Верховного Суду доставлено в Електронний кабінет Мін`юсту. 

Скаржник на тридцятий день (05.07.2023) з моменту отримання копії ухвали Суду від 05.06.2023 вдруге подав касаційну скаргу, яку Верховний Суд ухвалою від 25.07.2023 повернув із тієї ж підстави (п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України). Копію зазначеної ухвали Суду Мін`юст отримав 25.07.2023 в Електронний кабінет.

Згідно з усталеної практики Верховного Суду, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом (Постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17).

Мін`юст пропустив строк на касаційне оскарження на 78 днів, що не може бути визнано об`єктивно виправданим для виконання органом державної влади вимог КАС України.
Скаржник, крім покликання на повернення Верховним Судом касаційних скарг, жодним чином не обґрунтовує наявність обставин, які унеможливлювали або ускладнювали можливість належно оформити двічі касаційну скаргу.

щодо сплати судового збору

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частинами 1 та 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон              № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позивачем у цій справі є фізична особа, яка, звернувшись до суду в 2021 році, заявляла 3 вимоги немайнового характеру.
З огляду на п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду сплачується 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2 270,00 грн.
Отже, за подання касаційної скарги судовий збір становить 5 448,00 грн (2 270,00 грн х 0,4 х 3 х           200 %).

Мін`юст у касаційній скарзі клопоче відстрочити сплату судового збору. Клопотання обґрунтовує тим, що на рахунку Мінюсту недостатньо коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Мін`юст є центральним органом виконавчої влади. Фінансування витрат державного органу на оплату судового збору із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Виникнення у Мін`юсту організаційних чи фінансових складнощів для сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною та не є підставою для відстрочення сплати судового збору відповідно до             ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI.
Тому у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За викладених обставин, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для: (1) звернення до Суду із заявою про поновлення строку на касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, у якій слід зазначити поважні причини пропуску строку; (2) надання документа на підтвердження сплати судового збору у розмірі 5 448,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору:
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
код ЄДРПОУ: 37993783;
код класифікації доходів бюджету: 22030102;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
найменування податку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Також скаржнику слід роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у частині підтвердження сплати судового збору (або підстав для звільнення від сплати) чи уточнення підстав касаційного оскарження, касаційна скарга бути повернута (п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України).
У разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані Судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

Керуючись ст. 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження у зв`язку із непідтвердженням Міністерством юстиції України наявності таких обставин відповідними та належними засобами доказування.
2.          Відмовити Міністерству юстиції України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
3.          Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 480/12117/21 залишити без руху.
4.          Надати Міністерству юстиції України строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
5.          Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану.
6.          Роз`яснити, що в разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або, якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено; в разі непідтвердження сплати судового збору - касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб