ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

26 липня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/5639/22
Головуючий у першій інстанції – Яременко І. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/876/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,
сторони: позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2023 року (місце ухвалення – м. Чернігів, дата складання повного рішення –  31.03.2023) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
                                      В С Т А Н О В И В:
У грудні 2022 року представник ТОВ «ФК «Ріальто» Руденко К.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову посилався на те, що 23.07.2021 між ТОВ «ФК «Ральто» та ОСОБА_1 був укладений договір № 210723-41082-6, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Альфа-Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.
Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав. Позивачем нарахування прихованих комісій та пені по кредитному договору здійснено не було.
У позові ТОВ «ФК «Ріальто» просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованість за Договором № 210723-41082-6 від 23.07.2021 станом на 14.12.2022 у розмірі 5 000, 00 грн, яка складається з заборгованості за кредитом, а також судові витрати у розмірі 2 481, 00 грн та 9 000, 00 грн витрат на правову допомогу.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.03.2023 позовні вимоги ТОВ «ФК «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованість за Договором № 210723-41082-6 від 23.07.2021 станом на 14.12.2022 у розмірі 5 000, 00 грн, витрати на професійну правничу допомогу – 9 000, 00 грн, судовий збір – 2 481, 00 грн.
В обгрунутування рішення суд першої інстанції послався на те, що відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.03.2023 повністю, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування незаконності та необґрунтованості вказаного рішення суду апелянт посилається на те, що з початку військової агресії з боку росії він боронить свою країну та жодного разу не був у відпустці вдома, та про оскаржуване рішення суду він дізнався лише 24.04.2023 коли йому переслали родичі, що мешкають за місцем реєстрації заявника. Враховуючи факт перебування на військовій службі в лавах Збройних Сил України та забезпечуючи стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану існують обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі. Таким чином, за доводами апеляційної скарги, місцевим судом було порушено право відповідача на подання відповідного клопотання і зупинення провадження на час проходження ним військової служби. Крім того, зазначає, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Ріальто» Руденко К.В. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.03.2023 без змін, та стягнути зі ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн за подання відзиву на апеляційну скаргу. В обґрунтування відзиву заявник посилається на законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що згідно копії анкети-заяви № 939316 від 23.07.2021 сформованої та заповненої ОСОБА_1 на інтернет сайті https://monetka.ua/, https://monetka.com.ua, відповідач виявив бажання отримати у ТОВ «ФК «Ріальто» кредит у розмірі  5 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , строком 30 днів, складові частини сукупної вартості кредиту складаються із: - процентів за користування кредитом у розмірі 2 985,00 грн, за ставкою 1,99 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процентна ставка 726,35 %; - проценти за прострочення грошового зобов`язання 4 за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка 1460 % (а.с. 21-22).
23.07.2021 між ТОВ «ФК «Ріальто» та ОСОБА_1 був укладений договір № 210723-41082-6, відповідно до умов якого надано кредит у розмірі 5 000 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 726,35 %) (а.с. 17-19).
Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет сайті https://monetka.ua/, https://monetka.com.ua та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
З посиланням на хронологію дій щодо укладення кредитного договору ТОВ «ФК «Ріальто» доводить, що між сторонами укладено кредитний договір в електронній формі, згідно якого ТОВ «ФК «Ріальто» виконало зобов`язання за договором і перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 кошти у сумі 5 000,00 грн (а.с. 16, 25).
Згідно розрахунку заборгованості по договору № 210723-41082-6 від 23.07.2021 станом на 14.12.2022 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 17 985, 00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 5 000, 00 грн; прострочена заборгованість за комісією – 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим процентам – 2 985,00 грн; заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п.3.3. Договору – 10 000,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами та пенями – 0,00 грн (а.с. 24).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції послався на те, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, проте відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 6 ЦК України та ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При зверненні до суду позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви № 939316 від 23.07.2021 сформованої та заповненої ОСОБА_1 на інтернет сайті https://monetka.ua/, https://monetka.com.ua, копію договору № 210723-41082-6, графік розрахунків із зазначенням сукупної вартості кредиту, Правила надання грошових коштів у позику,  а також ОСОБА_2 дій щодо укладення кредитного договору між сторонами в інформаційно-технічній системі веб-сайту https://monetka.ua.
У Хронології дій зазначено, що позичальником було введено дані по заяві щодо бажаного отримання коштів; заяву було перевірено позивачем та скориговано оцінку позичальника; створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; відправлено СМС повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника; кредитні кошти перераховано на картку позичальника (а.с. 21-22, 23).
З наданих позивачем до кредитного договору доказів встановлено, що грошові кошти в розмірі 5 000 грн були перераховані на картку відповідача 23.07.2021 (а.с. 16).
Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті товариства (а.с. 25-40).
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.
За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Про відповідність електронного правочину, підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора за домовленість сторін, вимогам закону, висловив свою позицію і Верховний суд у постанові від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.
Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.
Згідно зі ст.ст. 76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.
Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача. Суд також враховує, що у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає, та не вказує про те, що він не укладав кредитний договір з позивачем та не отримував кредитні кошти, тобто укладений кредитний договір він не оспорює, а в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не зупинив провадження у справі оскільки відповідач перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України, проте такі доводи не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду оскільки матеріали під час розгляду справи в суді першої інстанції не містять відомостей про перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі, разом з тим матеріали справи містять зворотнє повідомлення про отримання судової повістки направленої місцевим судом ОСОБА_1 в якій міститься відмітка, що вказану кореспонденцію отримав « ОСОБА_3 » 19.01.2023 (а.с. 86), а рішення судом ухвалено 31.03.2023, таким чином, навіть якщо відповідач на той час перебував на військовій службі та за його місцем реєстрації мешкали родичі, то відповідач мав достатньо часу для повідомлення суду про підстави для зупинення провадження на які він посилається в апеляційній скарзі, не заявлено таке клопотання і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Твердження апелянта про те, що він дізнався про оскаржуване рішення суду лише 24.04.2023, коли його переслали відповідачу родичі є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, проте матеріали справи містять докази обізнаності про судову справу, оскільки після відкриття провадження у справі 19.01.2023 було отримано відповідні процесуальні документи за адресою реєстрації відповідача, проте будь яких клопотань до суду першої інстанції подано не було.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище та наданих позивачем доказів понесених витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх співмірність предмету позову та виконаному обсягу робіт адвокатом, а тому прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. Відповідачем не подавалось жодного клопотання щодо не співмірності вказаних витрат, як у суді першої так і апеляційної інстанції.
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування  судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.
У зв`язку із відхиленням апеляційної скарги підлягає задоволенню заява представника ТОВ «ФК «Ріальто» адвоката Руденка К.В. про стягнення з відповідача на користь останнього витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, згідно зі ст. 141 ЦПК України. Обсяг наданої правничої допомоги, розмір витрат підтверджується договором про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 (а.с. 60-63), актом приймання-передачі виконаної роботи згідно договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 (а.с. 126), платіжною інструкцією № 535 на суму 3 000,00 грн (а.с. 127). Розмір витрат відповідає обсягу наданої правничої допомоги.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2023 року залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_1 ,  (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на рахунок п/р IBAN НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», код банку 305299, ЄРДПОУ 4349295, 3 000 (три тисячі) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст рішення складено 26.07.2023.
Головуючий                                               Судді :