Постанова
Іменем України
 
04 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 738/31/22
провадження № 61-2425св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Відділ освіти Менської міської ради, Комунальна установа «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради, 
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Відділу освіти Менської міської ради на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Висоцької Н. В., Шитченко Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти Менської міської ради про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
У лютому 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 як співвідповідача у справі залучено Комунальну установу «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради (далі - КУ «ЦООУЗО»). Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала в бухгалтерії Відділу освіти близько 20 років. 29 жовтня 2021 року Відділ освіти попередив її про наступне вивільнення. Відповідно до наказу від 17 грудня 2021 року її звільнено з посади провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради 29 грудня 2021 року у зв`язку зі скороченням штату. Стверджувала, що фактично скорочення штату Відділу освіти Менської міської рад не відбулося, а мала місце його реорганізація у вигляді виділу КУ «ЦООУЗО». У зв`язку з цим вважала, що вона має законне право працювати на аналогічній посаді в цій установі на підставі частини четвертої статті 36 КЗпП України.  
 
Позивачка просила:
 
визнати протиправним і скасувати наказ Відділу освіти Менської міської ради від 17 грудня 2021 року № 51 «Про звільнення провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради ОСОБА_1»;
 
поновити її на роботі на посаді провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради з 30 грудня 2021 року;
 
стягнути з Відділу освіти Менської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 30 грудня 2021 року до ухвалення судом рішення у справі;
 
визнати дію трудового договору, укладеного між нею, як працівником, та Відділом освіти Менської міської ради, як роботодавцем, на виконання роботи на посаді провідного бухгалтера, продовженою із КУ «ЦООУЗО», як роботодавцем.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Відмова у задоволенні позову мотивована тим, що ОСОБА_1 звільнено законно, при звільненні роботодавець здійснив усі виплати і грошові компенсації із дотриманням вимог трудового законодавства. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . Визнано протиправним і скасовано наказ Відділу освіти Менської міської ради від 17 грудня 2021 року № 51 «Про звільнення провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного бухгалтера КУ «ЦООУЗО». Стягнуто з Відділу освіти Менської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 
30 грудня 2021 року до 11 січня 2023 року включно у розмірі 125 424,00 грн (без вирахування податків та інших обов`язкових платежів). У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто із Відділу освіти Менської міської ради на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 8 097,00 грн.
 
Суд апеляційної інстанції зазначив, що:
 
у справі встановлено, що 26 жовтня 2021 року Менська міська рада прийняла одночасно два рішення № 596 та № 599. Рішенням № 596 створено КУ «ЦООУЗО», затверджено її Статут та структуру, визначено підпорядкування КУ «ЦООУЗО» Відділу освіти Менської міської ради в межах, визначених Статутом установи та Положенням про Відділ. Додатком до вказаного рішення затверджено структуру і загальну чисельність КУ «ЦООУЗО» з 01 січня 2022 року, яка складається з 19 штатних одиниць, у тому числі: начальник відділу обслуговування освітніх установ та закладів освіти - 3; головний бухгалтер - 1, провідний бухгалтер - 3, бухгалтер 1 категорії - 2, бухгалтер ІІ категорії - 2. Рішенням № 599 змінено структуру та загальну чисельність Відділу освіти Менської міської ради з 01 січня 2022 року визначено наступну структуру і загальну чисельність виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи Відділу освіти Менської міської ради з 01 січня 2022 року: начальник відділу - 1; заступник начальника відділу - 1; головний спеціаліст - 2; діловод - 1; головний спеціаліст - головний бухгалтер - 1;
 
у подальшому рішенням 15 сесії 8 скликання Менської міської ради від 22 грудня 2021 року № 913 внесено зміни до структури і загальної чисельності КУ «ЦООУЗО», з 10 грудня 2021 року кількість штатних одиниць збільшилася до 19,5, у тому числі: головний бухгалтер - 1; провідний бухгалтер - 5; бухгалтер І категорії - 1; бухгалтер ІІ категорії - 1;
 
ураховуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд вважав, що мала місце реорганізація Відділу освіти Менської міської ради шляхом виділення повністю підпорядкованої йому нової юридичної особи КУ «ЦООУЗО» з покладенням на неї тих самих функцій та завдань, які до моменту її створення виконували централізована бухгалтерія та господарська група Відділу освіти Менської міської ради, що підтверджується Статутом установи. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у відповідача фактично відбулося скорочення штату;
 
відповідно до наказу Відділу освіти Менської міської ради від 29 жовтня 2021 року № 36 «Про попередження щодо наступного вивільнення у зв`язку зі скороченням штату відділу освіти» разом із ОСОБА_1 про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням з 01 січня 2022 року було попереджено працівників централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради: головного бухгалтера - ОСОБА_3 , заступника головного бухгалтера - ОСОБА_4 , провідного бухгалтера - ОСОБА_5 , провідного бухгалтера - ОСОБА_6 , провідного бухгалтера - ОСОБА_7 , бухгалтера ІІ категорії - ОСОБА_8 , бухгалтера ІІ категорії - ОСОБА_9 , бухгалтера І категорії - ОСОБА_10 , провідного економіста ОСОБА_11 , а також працівників господарської групи відділу освіти (т. 2, а. с. 182-201);
 
у КУ «ЦООУЗО» з 10 грудня 2021 року у зв`язку з переведенням з відділу освіти Менської міської ради відповідно до наказів від 22 грудня 2021 року призначено: головним бухгалтером - ОСОБА_3 , провідним бухгалтером - ОСОБА_4 , провідним бухгалтером - ОСОБА_5 , провідним бухгалтером - ОСОБА_6 , провідним бухгалтером - ОСОБА_7 , начальником відділу освітніх установ - ОСОБА_8 , бухгалтером ІІ категорії - 
ОСОБА_9 , начальником відділу освітніх установ - ОСОБА_11  (т. 2, 
а. с. 164-171), тобто тих же працівників, що працювали у централізованій бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради, крім ОСОБА_1 та 
ОСОБА_10 . При цьому, до КУ «ЦООУЗО» з випробувальним терміном два місяці прийняті: ОСОБА_12 на посаду провідного бухгалтера (наказ від 22 грудня 2021 року № 01), ОСОБА_13 на посаду провідного бухгалтера (наказ від 29 грудня 2021 року № 02), ОСОБА_14 на посаду бухгалтера 
І категорії (наказ від 29 грудня 2021 року № 04), які не працювали раніше у відповідача;
 
апеляційний суд вказав, що на момент затвердження структури і чисельності КУ «ЦООУЗО», тобто, станом на 26 жовтня 2021 року, до її штатного розпису входили посади начальника відділу з обслуговування освітніх установ та закладів освіти - 3, провідного бухгалтера - 3, бухгалтера І категорії - 2, бухгалтера ІІ категорії - 2, а з 10 грудня 2021 року: посади начальника відділу з обслуговування освітніх установ та закладів освіти - 3, провідного бухгалтера - 5, бухгалтера І категорії - 1, бухгалтера ІІ категорії - 1, які за своїми функціональними та посадовими обов`язками повністю відповідають посаді, яку обіймала позивачка ОСОБА_1 . Це свідчить про те, що Відділ освіти Менської міської ради мав реальну можливість і був зобов`язаний працевлаштувати ОСОБА_1 у новоствореній КУ «ЦООУЗО», врахувавши при цьому її заяву від 16 грудня 2021 року, у якій вона просила прийняти її на роботу;
 
оскільки з моменту затвердження штатного розпису комунальної установи та попередження ОСОБА_1 про можливе звільнення на посаду провідного бухгалтера, яка обов`язково мала бути запропонована позивачці, призначено інших осіб, то такі дії роботодавця суперечать приписам частини четвертої статті 36, статті 49-2 КЗпП України. До наявного в матеріалах справи попередження про можливе звільнення позивачки не долучено доказів того, які саме вакантні посади їй пропонувалися. Водночас очевидним є те, що посада провідного бухгалтера їй запропонована не була, що також свідчить про порушення вищезазначених приписів трудового законодавства.
 
Аргументи учасників справи
 
У лютому 2023 року до Верховного Суду від Відділу освіти Менської міської ради надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
У касаційній скарзі представник Відділу освіти Менської міської ради зазначає, що Відділ є виконавчим органом місцевого самоврядування, є юридичною особою, має самостійний баланс і ідентифікаційний код, рахунки в установах банків, є розпорядником коштів, не є прибутковою організацією та не має на меті отримання прибутку. Засновником КУ «ЦООУЗО» є Менська міська рада, яка представляє інтереси Менської міської територіальної громади; засновник здійснює фінансування, матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі, інженерні комунікації, обладнання, транспортні засоби, встановлює їх режим. З урахуванням виду діяльності КУ «ЦООУЗО» її було підпорядковано Відділу освіти Менської міської ради виключно у межах, визначених Статутом і Положенням про відділ. При цьому КУ «ЦООУЗО» є самостійною юридичною особою публічного права, здійснює некомерційну діяльність, її фінансування відбувається за рахунок відбувається з місцевого бюджету. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено реорганізацію (перетворення) органу місцевого самоврядування (у цьому випадку Відділу освіти Менської міської ради) в комунальну установу. Припинення Відділу освіти Менської міської ради у розумінні статті 104 ЦК України не відбулося, так само як і не було виділу КУ «ЦООУЗО» в порядку статті 109 ЦК України (відсутній розподільчий акт). У відділі мало місце скорочення штату, в тому числі і посади, яку обіймала позивачка. Під час ознайомлення працівників відділу освіти з наказом про попередження щодо наступного вивільнення від 26 жовтня 2021 року № 36 їм були роз`яснені умови працевлаштування у КУ «ЦООУЗО» шляхом проходження співбесіди з керівником цієї установи, подачі йому заяви про прийняття на роботу і всіх необхідних документів. Директор КУ «ЦООУЗО» направив лист-клопотання від 13 грудня 2021 року № 01-01/1 на ім`я начальника Відділу освіти Менської міської ради з проханням перевести у зв`язку зі звільненням відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України до Комунальної установи працівників, які зверталися до нього з заявами про працевлаштування, пройшли співбесіду та надали необхідні документи. Після скорочення вакантною залишилася посада головного бухгалтера, однак позивачка, яка обіймала посаду провідного бухгалтера, не подала заяву про участь у конкурсі з відповідним пакетом документів для зайняття цієї посади.
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується у частині задоволених позовних вимог. В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається.
 
У березні 2023 року до Верховного Суду від КУ «ЦООУЗО» надійшов відзив, у якому її представник вказує, що Комунальна установа не є правонаступником Відділу освіти Менської міської ради, а є новоствореною юридичною особою, тому у неї не виникло обов`язку прийняти на роботу позивачку на посаду провідного бухгалтера. До КУ «ЦООУЗО» від позивачки не надходила заява щодо її працевлаштування та копії відповідних документів для цього. Більше того, на виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2023 року КУ «ЦООУЗО» 28 лютого 2023 року направила ОСОБА_1 лист, у якому просила з`явитися найближчим часом для вирішення питання про поновлення на роботі, проте вона його досі не отримала. Наказом КУ «ЦООУЗО» від 14 березня 2023 року № 10 позивачку поновлено на посаді провідного бухгалтера цієї установи з дня ознайомлення з наказом, про що її повідомлено листом, який вона також із невідомих причин не отримує. Просить касаційну скаргу Відділу освіти Менської міської ради задовольнити.
 
У квітні 2023 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшов відзив, у якому він вказує, що КУ «ЦООУЗО» не оскаржило постанову апеляційного суду в касаційному порядку, тому касаційному перегляду не підлягає постанова у частині поновлення позивачки на посаді провідного бухгалтера. Суд апеляційної інстанції правильно вказав, що комунальна установа виконує одні й ті ж функції та завдання, які виконував Відділ освіти, тобто фактично мав місце виділ. У цьому випадку фактично мало місце переведення працівників із Відділу освіти до КУ «ЦООУЗО», а не скорочення штату. Крім того, після скорочення у Відділі освіти вакантною була посада головного бухгалтера, яка їй не була запропонована.
 
У квітні 2023 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшли заяви, у яких він повторно наголошує на тому, що КУ «ЦООУЗО» не оскаржило в касаційному порядку постанову апеляційного суду, а тому вимога про поновлення на роботі не підлягає касаційному перегляду.
 
У квітні 2023 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття касаційного провадження, мотивоване нерелевантністю постанов Верховного Суду, на які міститься посилання в касаційній скарзі, що, на його переконання, є підставою для застосування положень пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року доповнення до касаційної скарги на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11  січня 2023 року, подані представником Відділу освіти Менської міської ради - Лук`яненко І. Ф. 08 березня 2023 року засобами електронного зв`язку, залишено без розгляду і повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складу колегії із п`яти суддів.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Доводи касаційної скарги містять підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18, від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17.
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що рішенням 5 сесії 7 скликання Менської міської ради від 28 вересня 2017 року створено юридичну особу - відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області та затверджено Положення про відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області (а. с. 26-35).
 
У цьому положенні (в редакції від 04 липня 2018 року) було передбачено структуру відділу освіти у складі: начальник відділу освіти, заступник начальника, провідний спеціаліст та структурні підрозділи, а саме методичний кабінет відділу освіти, господарча група та централізована бухгалтерія відділу освіти.
 
Рішенням 9 сесії 8 скликання Менської міської ради від 31 серпня 2021 року № 529 затверджено структуру та загальну чисельність виконавчих органів Менської міської ради з правом юридичної особи з 01 вересня 2021 року і включає в себе Відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області, до якої входить централізована бухгалтерія відділу освіти (13 штатних одиниць), а саме: головний бухгалтер - 1, заступник головного бухгалтера - 1, провідний бухгалтер - 4, бухгалтер І категорії - 1, бухгалтер ІІ категорії - 2, бухгалтер - 1, економіст провідний - 1, фахівець з питань публічних закупівель - 1, спеціаліст з кадрової роботи - 1, а також господарська група відділу освіти (6 одиниць), у тому числі начальник господарського відділу - 1, секретар - 1, юрисконсульт - 1, інженер з охорони праці - 1, спеціаліст господарського відділу - 1, прибиральник службових приміщень - 0,5, водій - 0,5 (а. с. 125).
 
Рішенням 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 596 створено КУ «ЦООУЗО», затверджено її Статут та структуру, підпорядковано КУ «ЦООУЗО» відділу освіти Менської міської ради в межах, визначених Статутом установи та Положенням про відділ (а. с. 36-37). Цим рішенням уповноважено директора КУ «ЦООУЗО» подати документи для державної реєстрації комунальної установи та здійснити інші організаційні заходи спрямовані на забезпечення діяльності установи; забезпечити організацію планування, фінансування, ведення бухгалтерського обліку, фінансово-господарської діяльності, матеріально-технічне забезпечення установ та закладів освіти Менської міської ради через КУ «ЦООУЗО» з 
01 січня 2022 року, Відділу освіти Менської міської ради (Лук`яненко І. Ф.) забезпечити координацію дій щодо державної реєстрації КУ «ЦООУЗО» з подальшого планування, фінансування, ведення бухгалтерського обліку фінансово-господарської діяльності, матеріально-технічного забезпечення установ та закладів освіти.
 
Відповідно до пункту 1.6 Статуту КУ «ЦООУЗО» комунальна установа є юридичною особою з дня її державної реєстрації, має самостійний баланс, гербову печатку, штамп, бланки з відповідними реквізитами, рахунки в органах Державного казначейства та банках, ідентифікаційний номер та інші необхідні атрибути (а. с. 38-44).
 
Штатний розпис Комунальної установи затверджується керівником (пункт 3. 2 Статуту).
 
Працівники Комунальної установи приймаються та звільняються директором комунальної установи (пункти 3.3, 5.3 Статуту).
 
Граничну чисельність штатних працівників та структуру Комунальної установи затверджує Засновник (пункт 3.7 Статуту).
 
Відділ освіти Менської міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів Комунальної установи, начальник відділу освіти безпосередньо здійснює контроль за напрямами діяльності Комунальної установи, а саме: за обсягами бюджетного фінансування закладів освіти, які перебувають у комунальній власності, аналізує їх використання; за фінансовою та матеріально-технічною діяльністю Комунальної установи (пункт 5.1 Статуту).
 
Додатком до рішення 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 596 затверджено структуру і загальну чисельність КУ «ЦООУЗО`з 01 січня 2022 року, яка складається з 19 штатних одиниць: директор - 1, головний бухгалтер - 1, юрисконсульт - 1, фахівець з публічних закупівель - 1, начальник відділу обслуговування освітніх установ та закладів освіти - 3, провідний бухгалтер - 3, бухгалтер І категорії - 2, бухгалтер ІІ категорії - 2, спеціаліст з кадрової роботи - 1, начальник групи господарського забезпечення освітніх установ та закладів освіти - 1, спеціаліст групи господарського забезпечення освітніх установ та закладів освіти - 1, інженер з охорони праці - 1, прибиральник службових приміщень - 0,5 та водій - 0,5.
 
26 жовтня 2021 року Менська міська рада прийняла рішення № 597 «Про переведення закладів загальної середньої, дошкільної, позашкільної освіти, Степанівського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та Комунальної установи «Менський інклюзивно-ресурсний центр Менської міської ради Чернігівської області на умови самостійного ведення господарської діяльності та бухгалтерського обліку з 01 січня 2022 року».
 
Відповідно до рішення 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 599 у зв`язку з тим, що з 01 січня 2022 року переведено заклади загальної середньої, дошкільної, позашкільної освіти, Степанівського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та Комунальної установи «Менський інклюзивно-ресурсний центр Менської міської ради» на умови самостійного ведення господарської діяльності і бухгалтерського обліку змінено структуру та загальну чисельність Відділу освіти Менської міської ради з 01 січня 2022 року та викладено додаток 2 рішення 9 сесії 8 скликання від 31 серпня 2021 року № 529 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Менської міської ради та її виконавчих органів» у частині Відділу освіти Менської міської ради в новій редакції (а. с. 130).
 
У додатку до рішення 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 599 визначена структура і загальна чисельність виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи - Відділу освіти Менської міської ради з 01 січня 2022 року, а саме: начальник відділу - 1; заступник начальника відділу - 1; головний спеціаліст - 2; діловод - 1; головний спеціаліст - головний бухгалтер - 1.
 
25 листопада 2021 року рішенням 14 сесії 8 скликання Менської міської ради № 671 «Про затвердження Положення про відділ освіти Менської міської ради в новій редакції» змінено найменування Відділу освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області на Відділ освіти Менської міської ради; затверджено Положення про Відділ освіти Менської міської ради в новій редакції (а. с. 132).
 
Рішення 17 сесії 8 скликання Менської міської ради від 04 липня 2018 року № 255 «Про внесення змін і доповнень у Положення про Відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області» втратило чинність, а також Положення про Відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області в редакції від 04 липня 2018 року.
 
Відповідно до пунктів 1.5, 4.1 Положення про Відділ освіти Менської міської ради (далі - Положення) структуру Відділу та його загальну чисельність затверджується на сесії міської ради. Відділ є уповноваженим органом управління та головним розпорядником коштів державного та місцевого бюджету для фінансування підпорядкованих йому закладів та установ освіти, комунальних установ, які мають статус юридичної особи.
 
Наказом начальника відділу освіти Менської міської ради від 29 жовтня 2021 року № 36 про попередження щодо наступного вивільнення у зв`язку зі скороченням штату відділу освіти відповідно до пункту 1 статті 40, статті 49-2 Кодексу законів про працю України та згідно з рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 599 «Про внесення змін до структури та загальної чисельності виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи» провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області ОСОБА_1. попереджено про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням з 01 січня 2022 року (а. с. 22-23). 
 
У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 16 грудня 2021 року на ім`я директора КУ «ЦООУЗО», в якій вона просить прийняти її на роботу в КУ «ЦООУЗО» як бухгалтера, який працює у відділі освіти з часу його заснування та має відпрацьований стаж роботи бухгалтером у відділі освіти 20 років 
(а. с. 46, том 1).
 
Наказом № 51 відділу освіти Менської міської ради від 17 грудня 2021 року «Про звільнення провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради ОСОБА_1 » позивачку звільнено з займаної посади з 29 грудня 2021 року на підставі рішення 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 599 «Про внесення змін до структури та загальної чисельності виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи» та наказу від 29 жовтня 2021 року № 36 «Про попередження щодо наступного вивільнення у зв`язку із скороченням штату відділу освіти» у зв`язку зі скороченням штату відділу освіти Менської міської ради за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку за статтею 44 КЗпП України та грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки: щорічної основної відпустки (згідно зі статтею 6 Закону України «Про відпустки») тривалістю 7 календарних днів за робочий період із 02 січня 2020 року до 01 січня 2021 року, додаткову відпустку за особливий характер праці працівниками відділу освіти з ненормованим робочим днем (згідно зі статтею 8 Закону України «Про відпустки», колективного договору) тривалістю 5 календарних днів за робочий період із 02 січня 2018 року до 01 січня 2019 року, щорічної основної відпустку (відповідно до статті 6 Закону України «Про відпустки») тривалістю 10 календарних днів за робочий період із 02 січня 2021 року до 29 рудня 2021 року (а. с. 25).
 
Нарахування розрахункових коштів проведено у повному розмірі у грудні 2021 року та зареєстровано в УДКСУ у Менському районі відповідно до реєстру від 23 грудня 2021 року № 1166; виплата проведена своєчасно згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України, а саме 24 грудня 2021 року.
 
Згідно із заявою позивачки щодо ненадання відпустки за період часу з 18 січня 2022 року до 21 січня 2022 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю та аналітичного забезпечення Управління Держпраці у Чернігівській області Малиш Ю. О. було проведено позапланову перевірку Відділу освіти Менської міської ради щодо додержання законодавства про працю в частині дотримання процедури надання щорічної основної та додаткової відпустки, під час якої порушень вимог законодавства не встановлено, про що складено Акт від 21 січня 2022 року № 25-14-007/0020 за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства праці (а. с. 139-156).
 
Позиція Верховного Суду
 
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частина шоста статті 43 Конституції України).
 
Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).
 
Згідно частини другої статті 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
 
У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (частина перша статті 235 КЗпП України).
 
У постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року в справі 
№ 6-40цс15 вказано, що «оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення».
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зроблено висновок, що:
«за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21 (провадження № 61-5659св22) зазначено, що «однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 742/1209/18 (провадження № 61-1464св19) зазначено, що
«за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків»;
«розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17 (провадження № 61-8393св20) зазначено:
«розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише в разі відсутності такої роботи інша наявна робота.
При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо».
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
 
У справі, що переглядається:
 
при зверненні із позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що її було звільнено з посади провідного бухгалтера центральної бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області у зв`язку зі скороченням штату. Позивачка вказувала, що як такого, скорочення штату Відділу освіти Менської міської ради, не було, а відбулася його реорганізація у вигляді виділу КУ «ЦООУЗО». Новостворена установа розташована у тому самому місці за тією ж адресою, виконує ті самі функції та завдання, які до моменту її створення виконувала централізована бухгалтерія та господарська група Відділу освіти Менської міської ради. До новоствореної Комунальної установи її переведено не було, а при працевлаштуванні працівників застосовано вибірковий підхід без проведення оцінки кваліфікації та продуктивності праці всіх працівників;
 
задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний суд вказав, що мала місце реорганізація Відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області шляхом виділення повністю підпорядкованої йому нової юридичної особи - КУ «ЦООУЗО» із покладенням на неї тих самих функцій та завдань, які до моменту її створення виконували централізована бухгалтерія та господарська група Відділу освіти Менської міської ради, що підтверджується Статутом установи. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у відповідача фактично відбулося скорочення штату. Відділ освіти Менської міської ради мав реальну можливість та був зобов`язаний працевлаштувати ОСОБА_1 у новоствореній КУ «ЦООУЗО», врахувавши її заяву від 16 грудня 2021 року. Апеляційний суд зазначив, що до наявного в матеріалах справи попередження про можливе звільнення позивачки не долучено доказів того, які саме вакантні посади їй пропонувалися;
 
суди встановили, що рішенням 9 сесії 8 скликання Менської міської ради від 31 серпня 2021 року № 529 затверджено Структуру і загальну чисельність виконавчих органів Менської міської ради з правом юридичної особи з 01 вересня 2021 року, у тому числі Відділу освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області, до якої увійшли: начальник відділу - 1 шт. од.; заступник начальника відділу - 1 шт. од.; головний спеціаліст - 2 шт. од. Централізована бухгалтерія відділу освіти (13 штатних одиниць): головний бухгалтер - 1 шт. од.; заступник головного бухгалтера - 1 шт. од.; провідний бухгалтер - 4 шт. од.; бухгалтер І категорії - 1 шт. од., бухгалтер ІІ категорії - 2 шт. од.; бухгалтер - 1 шт. од.; економіст провідний - 1 шт. од.; фахівець з питань публічних закупівель - 1 шт. од.; спеціаліст з кадрової роботи - 1 шт. од. Господарська група відділу освіти (6 одиниць): начальник господарського відділу - 1 шт. од.; секретар - 1 шт. од.; юрисконсульт - 1 шт. од.; інженер з охорони праці - 1 шт. од.; спеціаліст господарського відділу - 1 шт. од.; прибиральник службових приміщень - 0,5 шт. од.; водій - 0,5 шт. од.;
 
рішенням 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 599 в зв`язку з тим, що з 01 січня 2022 року переведено заклади загальної середньої, дошкільної, позашкільної освіти, Степанівського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та КУ «Менський інклюзивно-ресурсний центр Менської міської ради» на умови самостійного ведення господарської діяльності та бухгалтерського обліку змінено структуру та загальну чисельність Відділу освіти Менської міської ради з 01 січня 2022 року та викладено додаток 2 рішення 9 сесії 8 скликання від 31 серпня 2021 року № 529 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Менської міської ради та її виконавчих органів» у частині Відділу освіти Менської міської ради в новій редакції. Відповідно додатку до рішення 12 сесії 8 скликання Менської міської ради № 599 від 26 жовтня 2021 року структура і загальна чисельність виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи - Відділу освіти Менської міської ради з 01 січня 2022 року: начальник відділу -1; заступник начальника відділу - 1; головний спеціаліст - 2; діловод -1; головний спеціаліст - головний бухгалтер -1;
 
рішенням 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 596 створено КУ «ЦООУЗО», затверджено її Статут та структуру, визначено підпорядкування КУ «ЦООУЗО» Відділу освіти Менської міської ради в межах, визначених Статутом установи та Положенням про відділ;
 
апеляційний суд не врахував, що Відділ освіти Менської міської ради Чернігівської області не реорганізовано, а в ньому відбулося скорочення посад у структурному підрозділі центральної бухгалтерії. Підпорядкування КУ «ЦООУЗО» Відділу освіти Менської міської ради не свідчить про те, що відбулася реорганізація Відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області;
 
апеляційний суд не звернув уваги на те, що КУ «ЦООУЗО» не є структурним підрозділом Відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області, а є окремою юридичною особою, яка створена рішенням 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 596;
 
Відділ освіти Менської міської ради Чернігівської області у зв`язку зі скороченням посад у структурному підрозділі центральної бухгалтерії не зобов`язаний був працевлаштовувати ОСОБА_1 у КУ «ЦООУЗО», оскільки право прийняття на роботу у цій установі належить її керівнику;
 
апеляційний суд, поновлюючи позивачку на посаді провідного бухгалтера КУ «ЦООУЗО», не врахував, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі, тобто у Відділі освіти Менської міської ради Чернігівської області;
 
оскільки у Відділі освіти Менської міської ради Чернігівської області відбулося скорочення штату працівників, у тому числі й посади, яку обіймала позивачка, її звільнення відбулося із дотриманням вимог трудового законодавства. Позивачка не посилалася на те, що у Відділі освіти Менської міської ради Чернігівської області у період з дня її попередження і до звільнення були наявні вакантні посади, які вона могла обіймати, проте вони їй не були запропоновані.
 
За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Натомість апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції в цій частині.
 
Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 , наведені у її відзиві на касаційну скаргу, про те, що постанова апеляційного суду не підлягає касаційному перегляду у частині вимоги про поновлення її на посаді провідного бухгалтера КУ «ЦООУЗО» у зв`язку з неоскарженням КУ «ЦООУЗО» постанови у цій частині в касаційному порядку, з таких підстав.
 
Згідно з частинами першою і другою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. 
 
Позовна вимога  ОСОБА_1 про поновлення на роботі є похідною від вимоги про визнання протиправним і скасування наказу Відділу освіти Менської міської ради від 17 грудня 2021 року № 51 «Про звільнення провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради 
ОСОБА_1 », так як лише у випадку визнання судом незаконним звільнення працівника з роботи він підлягає поновленню (частина перша статті 235 КЗпП України). У свою чергу, позовна вимога про стягнення з Відділу освіти Менської міської ради середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є похідною від вимоги про поновлення на роботі, оскільки лише у випадку винесення судом рішення про поновлення на роботі суд приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП України).
 
Належить звернути увагу на те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі та про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, які задоволені судом апеляційної інстанції, були заявлені ОСОБА_15 саме до Відділу освіти Менської міської ради, на що вказує зміст прохальної частини її позовної заяви і заяви про зміну предмета позову. 
 
У зв'язку з цим колегія суддів доходить висновку, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції в оскарженій частині підлягає перегляду в повному обсязі (в тому числі і в частині поновлення позивачки на роботі) за касаційною скаргою Відділу освіти Менської міської ради.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержання норм процесуального права та з неправильним застосування норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову апеляційного суду в оскарженій частині скасувати і залишити в силі у цій частині рішення суду першої інстанції, а тому відмовити у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 396, 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_16 , про закриття касаційного провадження відмовити.
 
Касаційну скаргу Відділу освіти Менської міської ради задовольнити.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу освіти Менської міської ради, Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.
 
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу освіти Менської міської ради, Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити в силі.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у скасованій частині втрачає законну силу і подальшому виконанню не підлягає.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | В. І. Крат
Судді: | Н. О. Антоненко
| І. О. Дундар
| Є. В. Краснощоков     М. М. Русинчук